Minnestal öfver Professor emeritus, ArJciafer Otto E. A. Hjelt. 13 



kongressen i Köpenhamn 1884. Kallades till hedersledamot af Sällskapet Diiodecim 

 1889, af Svenska Läkaresällskapet 1894, af Finska Läkaresällskapet 1895 och af Socie- 

 tas pro Fauna et Flora fennica 1896; af sistnämnda sällskap hade han varit en intresserad 

 och verksam ledamot allt sedan studentcåren. Vidare invaldes han till ledamot af Finska 

 Litteratursällskapet och dess historiska sektion, af Physikalisch-medicinische Gesellschaft 

 i Würzburg, Finska Fornminnesföreningen, Kongl. Vetenskaps- och Vitterhetssamhället 

 i Göteborg, Svenska Fornskriftsällskapet och Kongl. V etenskapssocieteten i Upsala. Pro- 

 moverades till filosofie jubeldoktor i Upsala den 24 maj 1907. Kallades till ledamot af 

 Kongl. Svenska Vetenskaps-akademin år 1907. Såsom tidigare nämnts, erhöll Hjelt 

 arkiaterstitel vid sitt afskedstagande år 1885. Dessutom hugnades han med flere ordnar; 

 bl. a. utnämndes han till kommendör al Kongl. Svenska Nordstjerne ordens 2 och 1 klass. 



Enastående är den vackra och varma hyllning, som egnades arkiater Hjelt på 

 hans 90-årsdag den 18 april 1913 af talrika vetenskapliga sällskap och institutioner, 

 äfven i utlandet. Vi minnas ännu lifligt, med hvilken imponerande kroppslig och andlig 

 spänstighet han då stod i vår krets. 



Knappt två månader senare afled Arkiater Hjelt stilla och fridfullt på sitt kära 

 Lepola i Thusby den 'Ve 1913, till det sista varmt omhuldad af de sina. En svår lung- 

 katarr ändade detta innehållsrika och verksamma lif. 



Hjelt var sedan den 7? 1850 gift med Yolanda Aurora Thuneberg, född den 

 'Vs 1826, dotter till öfverstelöjtnanten Carl Johan Thuneberg och Wilhelmina Jack. 

 Han bief enkling den Vs 1888. I sitt äktenskap hade han 11 barn, af hvilka dock 3 

 dogo redan i späd ålder; af de öfriga lefva 4 söner, bland dem univeisitetets n. v. vice- 

 kansler, och 4 döttrar. Hvad Hjelt varit för sitt hem och sin familj tillkommer icke 

 mig att här beröra. 



Med arkiatern Hjelt har gått ur tiden en varmhjärtad och human person, som 

 under en viktig nydanings- och utvecklingsperiod på mångfaldigt sätt inristat sitt namn 

 i universitetets och den finska läkekonstens historia, en man, som genom sitt hängifna 

 och plikttrogna arbete i fosterlandets tjänst lämnat ett vackert och manande föredöme 

 åt nuvarande och kommande generationer. 



Tom. XLVI. 



