10 J. A. Palmen. 



annan därmed förknippad, nämligen den, att systematiskt sammangruppera for- 

 mer, till en början för att vinna en öfverblick af materialet. Man har uttalat 

 att han, fastän intresserad af detaljundersökning, besatt „den sanne systemati- 

 kerns instinktiva blick för frändskapsförhållandena i naturen". Yttrandet är i 

 viss mån befogadt, men kan gälla blott ett tidigare utvecklingsstadium; ty 

 en sann och mognad systematiker arbetar målmedvetet, men icke instinktivt. 

 Det nämndes redan, att Reuters lyckliga förmåga att gruppera sina 

 hemipterer berodde af naturliga anlag och förvärfvad stor sakkännedom. Likaså 

 har framhållits, att skolning under vidsynt ledning hade i ett visst skede kun- 

 nat mäktigt påverka hans arbetes djup och riktning. Denna min tro beror af 

 egen motsvarande upplefvelse. 



Odo Reutek hade icke själf studerat jämförande anatomi — det slag af 

 forskning, som är egnadt att mest åskådligt, så att säga handgripligt, införa 

 en yngre arbetare i den utvecklingshistoriska tankeriktning, till hvilken han 

 slutit sig. Men man behöfver härvid icke nödvändigtvis lägga hufvudvikten 

 på ordet anatomi, åsyftande enbart den inre kroppsbyggnaden. Också det yttre 

 kan, särdeles hos den månggestaltade insektgruppen, studeras under kritiskt 

 afvägande af morfologiska synpunkter. Morfologin är grunden för förståelsen 

 af morfogenesen och därmed äfven det oundgängliga första steget för utred- 

 ningen af fylogenin, hvilken återgifver stamförvandtskapen, alltså systemet, när 

 detta begrepp tages i djupare naturvetenskaplig mening. 



Ingen kan begära, att en forskare, hvilken egnat sig åt utredning af ar- 

 terna inom en specialgrupp så helt, som Reuter beträffande Hemiptera, nöd- 

 vändigtvis själf borde ytterligare komplettera detta arbete med ett lika ingående 

 studium af dessas anatomiska byggnad. Såsom bekant kräfver nämligen insek- 

 ternas studium i yttre och i inre afseende rätt olika förstudier och teknik. 

 Hufvudsaken är, såsom nyss sades, att forskningen bedrifv^es med morfologisk 

 syn på ämnet. 



För min del trodde jag en tid att Odo Reuter verkeligen åsyftade också 

 dylikt studium, men jag förnam icke något objektivt eller reellt bevis härpå. 

 Uppenbarligen låg orsaken däri, att det ständigt inströmmande materialet måste 

 bearbetas och att detta arbete tog honom fullt i anspråk. Grunderna för hans 

 uppfattning af hemipterernas systematiska gruppering voro väl honom själf till- 

 räckligt åskådliga, att han kunde aftatta diagnoser och ordna grupper. Men mo- 

 tiven behöfde ännu klarna, vidgas och samordnas, innan de kunde enhetligt 

 framställas. Klarheten kom först senare, när han fann tid att rikta blicken 

 enkom härpå. — 



Tom. XLV. 



