Odo Morannal Reuter som zoologisk forskare. 1 1 



Hittills har jag, för att bibehålla kontinuiteten af Reuters utveckling som 

 zoologisk forskare, lämnat å sido hans ställning till Universitetet, till hvilken 

 vi nu böra återgå. 



Det är själfklart, att en ung forskare, som genom vaken intelligens, ovan- 

 lig produktion och mångsidiga intressen ådrog sig så stor uppmärksamhet som 

 Odo Reutek, också väntades blifva ett mycket önskvärdt tillskott till lärare- 

 pei'sonalen vid vårt Universitet. Vorden filosofie-licentiat år 1S76 blef han den 

 1 februari 1877 docent i zoologi: samma år invaldes han till ledamot i Finska 

 Vetenskaps-Societeten. 



Medan Reutkr, på sätt redan skildrats, med utomordentlig energi var verk- 

 sam som forskare på entomologins område, hyste han emellertid icke samma 

 intresse för att genom universitetsundervisning bidraga till ungdomens förkof- 

 ran i det zoologiska facket. Orsaken låg ingalunda i någon slags svårighet 

 att föreläsa eller eljes undervisa. Tvärtom bekräfta många, som åhört honom, 

 att han föredrog med synnerlig lätthet och förstod göra ämnet intressant. Till 

 och med fullt improviserade verkade föredragen fängslande. De första docent- 

 åren gaf han emellertid alls ingen undervisning, sedermei-a med afbrott, dock 

 på 1890-talet med stöne regelbundenhet. Det låg sålunda också öfver hans 

 akademiska lärareverksamhet någonting oroligt. 



Reuter synes i början hafva velat föreläsa helst öfver allmänna frågor och 

 tillkännagaf bl. a. en serie lektioner öfver darwinismen, men denna påbörjades 

 aldrig. Att emellertid behandlingen af dylika ämnen skulle blifvit litlig, torde 

 man kunna sluta af hans föredrag åren 1882 och 1884 på Finska Vetenskaps- 

 Societetens års- och högtidsdag, då han skildrade myrornas instinkt och de 

 nyaste upptäckterna inom insekternas utvecklingshistoria. Senare föreläste 

 han dels om vissa insektgrupper, dels om parasitmaskarna och äfven om Fin- 

 lands fiskar. 



Owt Reuter föreslogs år 1880 till e. o. professor, på samma gång som an- 

 dra äldre, och han blef utnämnd den 11 maj 1882. Året därpå blef ordinarie 

 professuren i zoologi ledig genom innehafvarens frånfälle, och tvenne sökande 

 anmälde sig. Enligt då gällande statuter fordrades af båda ett särskildt spécimen 

 för tjänsten. Vid denna tid (1884) offentliggjorde Odo Reuter också ett stort 

 antal mindre skrifter men till mycken öfverraskning intet spécimen ; han kunde 

 således icke komma i fråga. 



Äfven sedermera tog han föga del i den akademiska undervisningen. 

 Läseåret 1884 — 1885 åtnjöt han tjänstledighet för fullbordande af vetenskap- 

 liga arbeten och 1886 — 1887 för sjukdom. Längre fram, då ohelsan allt fram- 



Tom. XLV. 



