4 W T I. H E I. M R A M s A Y. 



året 1878 — 1879 t. f. laborator vid den kemiska inrättningen samt höll redan 

 då en föreläsningskurs i grunderna av den anorganiska kemien. 



Hösten 1R79 begav sig Schulten till Paris för att förkovra sig i sin veten- 

 skap. Han vände sig till Riban och fick arbeta under dennes ledning vid 

 „Laboratoire de la faculté des sciences de la Sorbonne". Här experimentera- 

 des vid denna tid ivrigt inom ett område av den anorganiska kemien, som vi 

 för korthets skull vilja kalla mineralsyntes. Redan högt utvecklad av en Daub- 

 rée, en S:te Claire Deville, en Hautefeuille och andra, hade denna gren av veten- 

 skapen av Priedel, Pouqué, Bourgeois m. fl. drivits till blomstring. 



Det såg ut som om de mineralsyntetiska experimenten å ena sidan skulle 

 kunna giva svaret på flere viktiga geologiska frågor, å andra sidan öppna ut- 

 sikter till framställning av nya oorganiska föreningar eller alldeles nya grupper 

 av sådana. Pörhoppningarna voro ganska stora på ett uppsving för den anor- 

 ganiska kemien i tävlan med den unga och livskraftiga organiska kemien, som då 

 drog till sig de Üesta forskares intresse. Schulten greps av entusiasmen och förblev 

 under hela sitt liv en trogen anhängare av denna riktning och en flitig arbetare 

 i dess tjänst. Men härigenom kom han som forskare att stå utanför den strömning, 

 som under hans bästa år var mäktigast inom hans vetenskap och gav densamma 

 en så kraftig utveckling och många nya impulser. Han blev dock ingalunda 

 helt främmande för den organiska kemien, ty senare finna vi honom bl. a. hålla 

 föreläsningar över densamma. 



Resultaten av sina experiment under denna första vistelse i Paris fram- 

 lade Schulten i sitt licentiatspecimen : „Syntes af analcim" (1881). Här beskri- 

 ves för första gången framställningen av en zeolit, d. v. s. ett silikat med kri- 

 stallvatten. Den sålunda erhållna syntetiska produkten visade även samma egen- 

 domliga optiska anomalier som det naturliga mineralet. Själva avhandlingen, 

 som redogjorde för dessa rätt märkliga resultat, omfattade endast 32 små glest 

 tryckta sidor och är väl den minsta, som utgivits för vinnande av högsta lärda 

 grad efter införandet av nu gällande disputationsordning vid Helsingfors univer- 

 sitet. Den bedömdes med rätta väl av opponenten, Wiik, och efter avlagd 

 licentiatexamen (27. IV. 1881) blev Schulten utan att hava utgivit några vi- 

 dare publikationer utnämnd till docent i kemi den 6 dec. 1881. ') 



Läseåret 1881 — 1882 arbetade Schulten åter i Paris på samma laborato- 

 rium som förra gången. Han hade nu jämte andra aspiranter sökt den efter 

 J. J. Chydenius' avgång lediga professuren i kemi. Men han fullföljde icke 



') Det må påpekas, att man vid denna tid överhuvud fordrade vida mindre literära prestationer av 

 dem, som föreslogos till docenter, än senare. 



Tom. XLVI. 



