6 W I L H E L M R A M s A Y. 



långt efter dessa ticler får man av alla hans elever, även av dem, som fingo 

 del av hans onåd, höra endast erkännande uttalanden om de goda avsikterna 

 och den nyttiga eifekten av hans pedagogiska metoder. — Schulten har samman- 

 fattat sina erfarenheter som universitetslärare i en tänkvärd skrift: „Om under- 

 visning i kemi." 



Under sina lärareår skötte Schulten en kortare tid professuren i kemi 

 (vårterminen 1884) och tvänne gånger professuren i geologi och mineralogi 

 (v. t. 1886 och v. t. 1893). Han var nämligen också en skicklig kristallograf 

 och kunnig mineralog, och geologien hade i honom en kunskapssökande adept. 



Vid sidan av sin trägna undervisning fick Schulten tid till egna veten- 

 skapliga arbeten. Allt jämt utkommo än i C. R. de l'aoad. des Se. i Paris, än 

 i franska mineralogiska eller i franska kemiska sällskapets tidskrifter små kon- 

 centrerade redogörelser för hans synteser av mineral och nya oorganiska sub- 

 stanser. — För dessa arbeten hedrades han år 1893 av Franska vetenskaps- 

 akademien med „mention honorable" vid utdelningen av „le prix Bordin". ^) 



Âr 1891 hade Schulten blivit ledamot av vårt lärda sällskap. Inom det- 

 samma väckte han år 1898 ett förslag om att Societeten skulle utverka medel 

 för anställande av en kemisk analytiker till forskares tjänst. Förslaget vann 

 icke tillräckligt understöd. 



Även utanför de snäva gränserna för sitt specialgebit som forskare och 

 området för sin undervisning sökte Schulten befordra det vetenskapliga livet 

 hos oss. Han ansåg, att „där intresset för naturen fauns, borde det underhållas 

 och stegras, där det icke fanns, väckas genom enständig och förnyad erinran om 

 naturvetenskapernas vinningar". I sådant syfte utgav han jämte fil. mag. Uno 

 Collan under medverkan av inhemska fackmän tidskriften „Naturen". Den var 

 mycket väl redigerad och innehållsrik, men måste upphöra efter två årgångar 

 (1893 och 1894) i brist på understöd från den allmänhet, till vars bästa den 

 utgavs. 



Vid arbetet med denna tidskrift hade Schulten mycken lijälj) av sin hustru, 

 Hanna av Schulten, född Törngren, som från utländska natui-vetenskapliga pub- 

 likationer översatt ett stort antal artiklar för „Naturen". Gift år 1883 med 

 Aug. av Schulten, avled hon efter långvarig sjuklighet år 1900. 



') . . M. A. de Schulten a en général opéré en tubes scellés, au dessous de 250°, même sous la pres- 

 sion ordinaire. Par l'emploi de reactifs variés il a obtenu ainsi l'imalcime, la strengite, la zincosite, la molyb- 

 denite ainsi que deux sels de Stassl'urt, la kaïnite et la tachyhydrite. L'analcime obtenue danS ces recher- 

 ches offre, avec une rare perfection, les anomalies optiques caractéristiques de cette espèce minérale. Quant 

 à la reproduction de la malachite, elle permet d'intervoir le jour où cette précieuse substance deviendra 

 'objet d'une fabrication artificielle facile . . . (C. R. CXVII. p. 970), 



Tom. XLVI. 



