Minnestal över Friherren August Benjamin af Schulten. 9 



betade icke blott för egen räkning. Vi finna, att han under denna tid bistått 

 flere franska kemister (såsom Colani, Blondel, Allaiu m. fl.) med kristallogra- 

 fisk identifiering och bestämning av produkterna av deras experiment. 



Med vänskapens band knuten vid flere bland de franska kemisterna och 

 vän av det franska språket, som han behärskade som en inföding, trivdes Schulten 

 synnerligen väl i Paris och vande sig in i där rådande förhållanden. När sedan 

 de tre stipendieåren gått till ända och återvändandet till hemlandet förestod, 

 kunde han icke förmå sig att på nytt träda in i en universitetslärares enformiga 

 och tidsödande värv. i synnerhet emedan han, efter vad som passerat, ansåg 

 sig icke kunna få någon förmånligare ställning än docentens och laboratorns. 

 Bn även nu till honom privat riktad uppmaning att låta föreslå sig till e. o. 

 professor lyssnade han icke till på samma grunder som tidigare, utan anhöll och 

 erhöll avsked från sin docentur (29. XII. 1904). 



Det måste beklagas att en person med Schulténs Intressen, begåvning och för- 

 måga icke var säkrare fäst vid vårt universitet. Den lucka i lärarnas led, som 

 uppstod genom hans avresa är ännu ej fylld. Sedan 13 år har bland dem sak- 

 nats en specialforskare och speciallärare på den anorganiska kemiens område. 



I augusti 1903 begav sig Schulten på uppdrag av ett franskt konsortium, 

 som spekulerade på kopparmalmförekomsterna vid Sjangeli, jämte en fransk 

 ingeniör till dessa gruvor i de skandinaviska fjällen. Experternas utlåtande 

 var tillstyrkande, men någon uppgörelse kom ej till stånd mellan konsortiet och 

 egarne av fyndigheterna. Ett intresse för gruvexpertis tyckes emellertid väckts 

 hos Schulten, och i juli — augusti 1904 undersökte han för ett huvudsakligen av 

 landsmän bestående konsortium till salu bjudna fyndigheter av bauxit i depar- 

 tementet Var i Sydfrankrike nära staden Brignoles. Man gav ett mycket för- 

 månligt utlåtande om den i fråga varande aluminiummalmen, och detsammas 

 riktighet bestyrktes genom en fyra månaders brytning under hans ledning. På 

 grund härav inköptes fyndigheterna och belades med arbete under Schulten 

 såsom teknisk ledare. Aluminiumhalten höll vad han i sina rapporter lovat (c:a 

 60 7o)- och tillgången var riklig, men kiselsyrehalten visade sig ojämn och gick 

 ofta utöver den för god handelsvara tillåtna. Vidare blev företaget dy- 

 rare än som beräknats och måste mot slutet av år 1905 inställas på grund av 

 brist på rörelsekapital. Schulten kvarstannade ännu till våren 1906 i Brignoles, 

 där han trivdes synnerligen väl i Provences härliga natur, och hans redan något 

 brutna hälsa tyckes hava förbättrats i det goda klimatet. 



Under vistelsen i Brignoles erhöll Schulten åter ett gruvexpertisuppdrag, 

 denna gång för svenska affärsmän, och företog för detta ändamål i sällskap 



Tom. XLVI. y^^^P^'" 2 



-./ 



