4 Hj. Tallqvist. 



Sonen Karl Fredrik var den äldste af tio syskon, och det är ej utan, att 

 man i god mening på honom kunde tillämpa vår store nationalskalds ord: 

 „föddes äldst bland bröder alla, däraf lärde han befalla". Af bröderna lefva 

 ännu tre, nämligen litteratören Alex. Slotte, bosatt i Helsingfors, och två andra, 

 som trogna släkttraditionerna stannat som jordbrukare å sina hemman i Öster- 

 botten. I lifvet finnes vidare en syster, som är gift och bosatt i Kalifornien. 



Efter att hafva åtnjutit privat undervisning i sin hembygd sändes den redan 

 nära 13-årige Karl Fredrik Slotte pä hösten 1861 till den fyra-klassiga elemen- 

 tarskolan i Gamlakarleby. Skolan hade blifvit invigd den 2 september samma 

 år och Slotte kom pä grund af de förkunskaper han redan inhämtat genast 

 upp till andra klassen. Skolans första lärare voro O. A. F. Blomstedt, rektor; 

 Anders Forsnäs, konrektor; trenne kolleger: Frans Aug. Canth, sedermera rektor 

 under åren 1864 — 1883; Leonard Boehm och Alexander Boehm, samt Niklas Hed- 

 vall som lärare i ryska och Rudolf Sjögren i sång. Från Gamlakarleby ele- 

 mentarskola dimitterades Slotte på våren 1864 till Uleåborgs svenska lyceum, 

 hvilket år 1863 hade utvidgats, så att det ledde direkt till Universitetet. Lyceets 

 rektor var J. M. Kalm till den 31 maj 1866, då han efterträddes af V. L. He- 

 lander, sedermera prost i Pedersöre. I lyceet var Slotte primus på klasserna 

 och tillhörde från 1864 jämte 15 ynglingar från olika delar af Österbotten 

 skoikon ventet. Från Uleåborgstiden bevarade dock Slotte ingalunda endast 

 trefliga minnen. Såsom den främste på klassen fick han ofta sota för mindre 

 samvetsömma kamraters oförsynta upptåg, emedan han icke ville uppge de 

 skyldige. Med sitt nobla sinnelag kunde han ej heller sympatisera med en del 

 kamraters vanor och nöjen och drog därför en suck af lättnad, när tiden för 

 vinnande af studentmössan var inne. 



Student blef Slotte den 31 maj år 1867 och inskrefs i Fysisk-matematiska 

 Sektionen, hvars dekanus då för tiden professor Adolf Moberg var, samt i den 

 då ännu illegala Österbottniska afdelningen, som dock redan under det följande 

 året 1868 blef legaliserad. Från tidigt hade Slottes håg stått åt de fysisk- 

 matematiska vetenskaperna, om ock starka intressen samtidigt drogo honom åt 

 annat håll. Hans föräldrar hade, såsom ju på den tiden ännu ofta de äldres 

 ideal bjödo, tänkt sig, att han skulle ägna sig åt prästkallet, men Slottes anlag 

 lågo ej åt det hållet; de syftade mot en vetenskaplig eller möjligen en konst- 

 närlig framtidsverksamliet, utan att det likväl syntes fullt afgjordt, hvilkendera 

 som skulle afgå med den slutliga segern. 



Emellertid bedref Slotte i Helsingfors sina universitetsstudier med stort 

 allvar och god framgång. Han åhörde främst föreläsningar i matematik för 



Tom. XLVI. 



