Minnestal öfver professor Karl Fredrik Slotte. 17 



I en uppsats „Om den molekylära attraktionen hos mättade ångor" söker 

 Slotte beräkna storleken af den attraherande kraft, som verkar mellan två 

 molekyler af en mättad ånga, ett tillstånd hos en kropp, som nära ansluter 

 sig till det vätskeformiga tillståndet. Han utgår från att jämvikt här skall 

 äga rum mellan molekylarattraktionen och de repulsionskrafter, som visa sig 

 såsom ångans tryck, förutsätter den förra omvändt proportionell mot en viss 

 positiv potens k af afståndet mellan de båda molekylerna och finner för k ett 

 värde något större än talet 3. Detta resultat står i öfverensstämmelse med 

 ett tidigare sådant, som erhållits ur betraktelser öfver vätskors inre friktion. 

 För sju olika kroppar fås från kända experimentella data nära nog lika vär- 

 den på den i attraktionsformeln ingående konstanten. Man ser häraf, att den 

 molekylära attraktionskraften växer vida snabbare, då afståndet mellan mole- 

 kylerna minskas, än den mot afståndets kvadrat omvändt proportionella New- 

 TON'ska attraktionskraften; redan på ett helt litet afstånd från molekylen, livil- 

 ket utgör radie i molekylens verkningssfer, blir molekylarattraktionen omärklig. 



Härnäst följa ett antal arbeten, som äro ägnade åt metallernas värme- 

 rörelse och värmetryck eller molekylartryck. En kropps värmetillstånd l)eror 

 på de för oss osynliga rörelserna hos dess molekyler; kroppars värme är i 

 denna bemärkelse en art af mekanisk eller rörelseenergi. Ju litligare moleky- 

 lernas rörelse är, desto högre är kroppens temperatur. Tillföres en kropp 

 värme, sträfvar den i allmänhet att utvidga sig och utöfvar därvid ett tryck 

 mot kroppar, som söka hindra denna utvidgning. Vid en gas utgör det den 

 vanliga tensionen eller trycket hos gasen och kan enligt den kinetiska gasteorin 

 lätt beräknas ur gasmolekylernas rörelse. Vid en fast kropp är det af värme- 

 vibrationerna härrörande trycket, hvilket benämnts värmetryck eller också 

 molekylartryck, ett utåt från molekylen riktadt tryck, hvilket är i jämvikt med 

 de från molekylarattraktionen härrörande kohesionskrafterna och det på kroppen 

 anbragta yttre trycket. Slotte har i talrika afhandlingar sökt beräkna detta 

 molekylartryck för homogena, isotropa, enkla fasta och flytande kroppar, för- 

 nämligast metaller, och bringa det i relation med andra för kropparna gällande 

 fysikaliska konstanter. 



Man måste härvid utgå från ett antagande öfver beskaffenheten af rörel- 

 sen hos molekylerna i den fasta kroppen. Det är naturligt att förutsätta att 

 dessa utföra små svängningar kring bestämda medelpunkter, som bibehålla 

 fasta lägen i förhållande till hvarandra, så länge kroppens form och volym 

 förblifva oförändrade. Molekylen kan vid en enkel kropp tänkas ersatt med 

 en punkt; det område, inom hvilket punkten rör sig, kallas dess vibrationsrum 



Tom. XL VI. r^^ii- M^j-j, 3 



3 VM, '/fi^ 



^ 



o \ n 



