18 Hj. Tallqvist. 



och är väsentligt mindre än hela den rymd, som svarar mot en enda molekyl; 

 denna senare betraktar Slotte som en liten kub med kanten 2. Vid isotropa, 

 homogena, enkla fasta och flytande kroppar kan vibrationsrummet tänkas ut- 

 göra en sfer med en radie r. Öfver arten af molekylens svängningar inom 

 vibrationsrummet kan man göra olika antagandan. De kunna tänkas ske rät- 

 linigt längs en diameter och antingen rörelsen försiggå med konstant hastig- 

 het och plötsligt byta om riktning i diameterns ändpunkter, eller kan man med 

 större sannolikhet tänka sig desamma utgöra s. k. enkla harmoniska sväng- 

 ningar; vidare kan man föreställa sig, att molekylen rör sig likformigt uti en 

 cirkel i ett diametralplan till vibrationssferen eller slutligen att den är en har- 

 monisk rörelse i en inom denna sfer liggande ellips. Alla dessa antaganden 

 liar Slotte efterhand gjort ocli visat, att de uttryck, som man på grund af dem 

 beräknar för molekylartrycket, hafva samma form och endast skilja sig från 

 hvarandra genom en något olika konstant numerisk faktor. Molekylartrycket 

 hos en fast kropp är i öfrigt proportionellt med molekylens massa, med kva- 

 draten på dess medelhastighet och omvändt proportionellt mot vibrationsrum- 

 mets radie r. Det förändras endast i ringa mån med temperaturen. 



Redan i sitt första arbete öfver värmetrycket i fasta kroppar påvisar Slotte, 

 att detta är en storhet af samma storleksordning som kroppens elasticitetsmo- 

 dul och till och med ungefär lika med denna. Mellan båda dessa kvantiteter 

 samt kompressionskoefflcientens föränderlighet med temperaturen erhålles ett 

 samband, men emedan för den sistnämnda ej föreligga experimentella bestäm- 

 ningar, kan formeln i fråga ej verificeras experimentellt. Senare skall här 

 uppvisas, huru Slotte likväl på annat indirekt sätt sökt kontrollera formelns 

 riktighet. Utgående från värmetryckets arbete vid en liten temperaturförhöj- 

 ning uppställes vidare på teoretisk väg den af Dulong och Petit empiriskt funna 

 lagen, att en enkel fast kropps atomvärme (d. v. s. produkten af dess atom- 

 vikt och specifika värme vid konstant tryck) är lika för alla kroppar; och er- 

 hållas numeriska värden af atomvärmet, hvilka icke alltför mycket afvika från 

 det af Dulong och Petit funna värdet. 



Ett utsträckande af betraktelserna till fasta kroppar, hvilkas molekyl i 

 motsats till de ofvan behandlade kropparnas icke är enatomig, leder till det 

 anmärkningsvärda resultatet, att värmetillståndet hos dessa skulle bero icke af 

 svängningarna hos en molekyl i dess helhet, utan af svängningarna hos ato- 

 merna i molekylen. 



Den kinetiska teorin för de fasta kropparna leder till beaktansvärda nu- 

 meriska resultat beträffande molekylernas hastigheter, dimensioner och sväng- 



Tom. XLVI. 



