20 H .T. TaLI.Q VIST. 



vid vaulig temperatur borde utstråla svagt ljus. De af Slotte betraktade sväng- 

 ningarna hafva dessutom egenskapen att svängningstalet tillväxer, då tempera- 

 turen aftager. Först vid rätt låga temperaturer kommer man i allmänhet in 

 inom området för synliga ljussvängningar, men alldeles osannolikt är det ej, 

 såsom Slotte äfven anmärker, att de vid mycket låga temperaturer observerade 

 intensiva luminiscensföreteelserna kunde häri finna sin förklaring. 



I sin förut nämnda posthuma afhandling återkommer Slotte till metall- 

 molekylernas svängningar. Enligt all sannolikhet absorbera metallerna sådana 

 Ijussvägningar, hvilkas svängningstal öfverensstämma med deras egna moleky- 

 lers. Slotte gör nu några jämförelser mellan de af honom beräknade sväng- 

 ningstalen hos metallmolekylerna och de mycket sparsamma observationsresul- 

 tat, som föreligga af Hagen och Rubens öfver Ijusabsorptionen i silfver, koppar, 

 guld och platina, hvarvid han också finner vissa öfverenstämmelser eller åt- 

 minstone tydliga antydningar till sådana. 1 detta sammanhang uppvisar han 

 också, att metallmolekylernas svängningstal utfalla annorlunda, om man ej får 

 förutsätta, att alla metallmolekyler äro enatomiga, och verkställer omfattande 

 beräkningar af desamma för det fall, att på en gång både enatomiga och två- 

 atomiga metallmolekyler skulle förefinnas. Utgående från tidigare bestämda 

 värden af produkten af maximihastigheten hos molekylerna och kvadratroten 

 ur elementets atomvikt, hvilken produkt vid enatomiga metaller borde vara 

 konstant, finner Slotte, att de fyi'a ofvan uppräknade metallerna i ordning på 

 100 atomer skulle innehålla resp. 21, 26, 16 och 15 tvåatomiga molekyler. 



Bland metallerna intager kvicksilfver en undantagsställning, emedan det 

 vid vanlig temperatur är flytande. Slotte har som en pröfvosten på sin teori 

 för molekylartrycket i en särskild afhandling på tvänne olika sätt beräknat 

 detsamma för kvicksilfver, ur bekanta experimentella data. Det ena värdet 

 erhålles ur yttensionen och längden af kanten i molekylarkuben, för hvilken 

 Slotte tidigare uppställt en allmän formel, som endast innehåller ämnets atom- 

 vikt, det andra värdet beräknas ur den allmänna formel, till hvilken hans ki- 

 netiska teori för de fasta kropparna hade ledt. Han finner sålunda för kvick- 

 silfrets molekylartryck värdena 



1387 och 1312 ^, 



mm* 



hvilka förete en vacker öfverensstämmelse, så mycket mer, om man beaktar, 

 att de ej hänföra sig till precis samma temperatur. Uti sin kinetiska forskning 

 är Slotte ofta på grund af osäkra experimentella data och äfven i någon mån 



Tom. XLVI. 



