Liksom de unga fylla luckorna i de äldres led, d<å de avgå från livets skåde- 

 plats, så tillkommer det vanligen ock de yngre att teckna de äldres minne. Uppgiften 

 ter sig för dem enkel och naturlig, som en gärd av vördnad för ett liv, som fyllt sitt 

 mått, som ett uttryck av erkännande för en verksamhet, som bidragit till att skapa och 

 bereda den mark, varpå man själv arbetar. Och därtill kommer, att ett verksamt liv, 

 som nått eller närmat sig gränsen för den mänskliga arbetsdagen, till en viss grad är 

 en faktor, som redan tillhör det förflutna, där har sin givna plats, vars linjer äro någor- 

 lunda klara och vars verk kunna mera omedelbart värdesättas. Huru annorlunda står 

 man icke inför uppgiften att teckna minnet av en person, vars liv slocknat, då det 

 varit som bäst, ännu fyllt av rika förhoppningar och löften, då arbetsdagens gärning 

 plötsligt avbrutits, långt innan det börjat dala mot aftonen. Om minnestecknaren där- 

 till tillhör en äldre generation, blir uppdraget så mycket svårare. Man har icke lätt 

 att finna det i'ätta perspektivet och man går till uppgiften med känslan att den natur- 

 enligen borde vara lagd i yngre händer, känslan att det ju egentligen var han, den 

 yngre, som skulle teckna vårt liv, värdesätta vårt arbete, icke vi hans. 



Det var icke länge — endast några år — Gustaf Mattsson såsom ledamot till- 

 hörde den lärda krets, som nu hedrar hans minne, och det direkta arbete han utförde 

 inom den vetenskapliga forskningen var icke mycket omfattande. Men det är ju icke 

 blott det att lägga undersökning till undersökning, avhandling till avhandling, som vitt- 

 nar om den vetenskapliga hågen och ger de vetenskapliga strävandena en fruktbrin- 

 gande betydelse. Gustaf Mattssons verksamhet i vetenskapligt avseende måste mätas 

 med en annan måttstock än den vanliga. Hela hans personlighet och hans korta livs- 

 gärning var alltför egenartad, alltför subtil, för att kunna tecknas enligt vanliga aka- 

 demiska mönster. 



Gustaf Mattssons näimaste kontakt med vetenskapen låg på kemins område. 

 Denna kunskapsgren hade varit huvudföremålet för hans första studier, och hans vidare 



