LefnadstecJcning öfver professor Konrad Gabriel Hallsten. 9 



gjorts på dem, sedan de grafiskt upptecknats af den af honom inventerade 

 apparaten, hvars främsta del var den kurvan uppritande, roterande skifvan. — 



Hallstens lif stördes icke af de stora politiska och sociala spörsmål, som PoUUskt 

 under senare delen af hans lif så starkt upprörde samhället. — Icke dock ".*'f"'^,!""^*' 



^'^ satt; fornal- 



så, som skulle han icke hyst medkänsla vid de slag, som så djupt träffade ^aniu tui 

 vårt land. Han var i detta fall nog en god fosterlandsvän. — 1 upplysning af 

 de lager af befolkningen, som utgöra landets märg och kärna, såg han det 

 bästa skydd för nationen i sin helhet. Ett uttryck af denna sin åskådning gaf 

 han tillkänna genom sin stora donation till Kangasala kommun. 



Ehuru Hallsten icke heller var någon synnerligt aktiv medlem af de stora 

 partier, som söndra vårt lands befolkning i språkfrågan, så var han dock nog 

 intresserad af densamma. Han föreföll i samtal med bekanta af annan åskåd- 

 ning nog så moderat, i öfverensstämmelse med sin fina natur, men var dock 

 innerst varmt tillgifven det finska partiet, kanske närmast det gammalfinska. 

 Hans finkänslighet tillät honom dock aldrig att söka göra propaganda, men 

 gärna umgicks han med en del yngre medlemmar af partiet, väl mest fordna 

 elever. Hos dessa var Hallsten högeligen uppburen. Hans deltagande i stif- 

 tandet af medicinska sällskapet „Duodecim" och „Suomalainen Tiedeakatemia" 

 samt hans storartade donation för denna senare var därför helt naturligt. — 



Hvar och en, som första gången kom i beröring med Konrad Hallsten, Naturel. 

 kunde icke annat än blifva charmerad af hans vinnande personlighet. Hos 

 honom var det artiga umgängessättet, belefvenheten helt naturliga yttringar. 

 Det är derför lätt begripligt, att alla, som vid hans tillträde till professionen i 

 anatomi och fysiologi blefvo i tillfälle att lära känna honom som lärare och 

 kamrat, i honom bevara minnet af en sällsynt sympatisk personlighet, hvars 

 minne icke förbleknat efter hans tillbakaträdande från professionen. — En egen- 

 domlighet hos honom var, att hans äfven mot den obekanta så förekommande 

 sätt icke så lätt öfvergick till förtrolighet. Dagens „on dit" åhörde han gerna, 

 men sällan gingo de från honom öfver till tredje hand. 



Tillbakadragen i sitt lif kunde Hallsten dock icke egentligen kallas en en- 

 störing. Med tilltagande ålder allt mera ensam blefven och sällan besökt, 



Tom. XLVI. 



