VI 



ningars fortsättande under innevarande November månad samt 

 Mars och April månader 1899, hvilket anslag utbetalas af Kej- 

 serliga Senatens dispositionsmedel. 



Den vid senaste sammanträde anmälda uppsatsen af dr 

 F. Stolle godkändes, på tillstyrkan af matematisk-fysiska sektio- 

 nen, till intagning i Ofversigten. 



Likaledes biföll Societeten, i enlighet med naturalhistoriska 

 sektionens nu afgifna utlåtande, till fil. mag. K. E. Hirns anhål- 

 lan att hans vid senaste sammanträde anmälda afhandling blefve 

 tryckt i Acta och honom tillätes att taga öfvertryck deraf att 

 användas såsom akademiskt specimen för licentiatgrad. 



Hr E. A. Homén refererade en af dr Taavi Laitinen 

 inlemnad afhandling: ,,Beiträge zur Kenntniss des Verhältnis- 

 ses zwischen Alcalescenz, Acidität und Toxicität einiger Bakte- 

 rienkulturen" samt förordade dess offentliggörande i Acta, hvar- 

 till Societeten, efter det öfriga närvarande medlemmar af natural- 

 historiska sektionen understödt förslaget, fann godt bifalla. 



Hr E. Hjelt meddelade till införande i Ofversigten , Stu- 

 dien iiber die relative Verseifungsgeschwindigkeit der Säuren 

 der Oxalsäurereihe". 



Hr Th. Homén redogjorde i korthet för resultaten af de 

 saltanalyser, som af magister Petander utförts å vattenprof, 

 tagna af den hydrografiska expeditionen till Ålands- och Botten- 

 hafven i början af sistlidne September. Härvid framträdde en 

 särskildt i afseende å hafvens klimatologiska inflytande vigtig 

 olikhet mellan förhållandena i Bottenhafvet och dem i Östersjön, 

 för hvilka senare föredragaren vid ett tidigare sammanträde redo- 

 gjort. Medan i Östersjön gränsen mellan det sötare täckvattnet 

 och det saltare djupvattnet är ganska skarp, uppträdande på 

 omkring 70 meters djup, och differensen i salthalten mellan de 

 nämnda vattenlagren stor, hvarigenom endast täcklagret är under- 

 kastadt en årlig temperaturvariation, förekommer i Bottenhafvet 

 icke något dylikt språngskikt. Salthalten tilltager här blott små- 

 ningom och ganska litet från ytan till bottnen, på det djupaste 

 undersökta stället af Bottenhafvet t. ex. från 5,58 pro mille vid 

 ytan till 6,17 pro mille på 145 meters djup vid bottnen. I 

 Ålands haf observerades deremot ett skarpt utbildadt språng- 

 skikt, men på ett så ringa djup som 25 meter. Salthalten steg 

 nemligen här från 5,4 9 på 20 meters djup till 6,2 6 % på 

 30 m. djup, eller på dessa 10 meter mera än från ytan till 

 bottnen i Bottenhafvet. Detta tyder, i likhet med temperatur- 

 förhållandena, på en stark utåtgående ytström af sötare vatten 

 samt en derunder i mottsatt rigtning gående stark reaktionsström 

 af saltare vatten. Egendomligt är att ytvattnet i Ålands haf 



