158 



häpätöinen" saadaksensa järjestelmässä sijaa ensinkään tai 

 ehkä vielä useammin jäi siltä kokonaan huomaamatta. 



Seurauksena tästä on, ja mina tulen tässä lähtökoh- 

 taani takaisin, etta monikin vanha tuttava kasvien joukossa 

 nykyajan tutkimuksissa ikään kuin hälvenee ja hajaantuu; 

 yhden ainoan entisen, n. s. hyvän lajin sijassa huomaamme 

 nyt lajiryhmän, jonka jäsenet kaikki övat itsenäiset, jota- 

 kuinkin tasaarvoiset, vaikka tottumaton silmä ehkä ei hel- 

 posti kykene niitä tuntemaan ja erillään pitämään. Taval- 

 liset kasvit, semmoiset kuin Viola tricolor, Draba v erna, 

 Euphrasia officinalis, Alshemilla vulgaris övat täten taval- 

 lansa häviämäisillään kasvistoista, jotka, jos on mieli pysyä 

 muitten tasalla, luettelevat niiden sijassa niin ja niin monta 

 kymmentä uutta lajia, tahtoisin sanoa vähälajia eli mikro- 

 species. Tämä vähälajien paljous on tietysti hyvin erilainen 

 eri kasviryhmissä; toisissa se on erittäin suuri, esim. Rubus-, 

 ja varsinkin Hieracium-suvussa, joka näkyy sisältävän mel- 

 kein loppumattoman määrän muotoopillisesti eroitettavia 

 muotoja. Koska tämä työ silminnähtävästi on västa alussa^ 

 ei liene mahdollista sanoa kuinka kauaksi se vielä ehkä 

 kehittyy, mitkä vanhan kasvitieteen lajit täten hajaantuvat, 

 mitkä mahdollisesti jäävät siitä koskematta; sen voimme 

 kuitenkin jo varmuudella päättää, etta vastaisuuden, tieteel- 

 liselle pohjalle rakennetut kasvistot, mikrospecies muotojen 

 takia saavat leiman, jonka kautta ne kokonaan eroavat siitä, 

 mitä menneisyyden kirjallisuus on tällä alalla tarjonnut. 



Ei ole ihmeteltävä etta tämmöinen muutos on syn_ 

 nyttänyt monenlaisia epäilyksiä ja vastalauseita. En puhu 

 nyt siitä etta kasvien tunteminen tämän kautta muka tulee 

 entistä vaikeammaksi; tieteessä ei kysytä mikä on vaikeaa, 

 vaan mikä on totta. En puhu myöskään siitä etta tällä 

 alalla tieteen nimessa tietysti on harjoitettu pelkkää hum- 

 buugiakin; kykenemättömyyden jäljet eivät ole paljoa pitem- 

 raät kuin valheen. Mutta myönnettävä on etta tämmöisiltä 

 tutkimuksilta hyvin usein puuttuu yksityisseikkojen selvä 

 ryhmittely ja esitys, jota ihmishenki vaatii ennenkuin se 

 tunnustaa tulokset tyydyttäviksi. Ei sen vuoksi etta jonkun- 



