42 GUSTAV GULDBERG. M.-N. Kl. 



Man ser i denne sammenstilling den mærkværdige overensstemmelse 

 i middeltallene for de mandlige laarknoklers vedkommende i alle grupper 

 af de norske laarknokler. Hos de kvindelige laarknokler er der nogen 

 difference i gruppen fra Rør og fra vikingetiden ; men her var de kvinde- 

 lige laarknoklers antal saa ringe, at deres middeltal kun maa tillægges 

 ringe vægt. Tager man saaledes væsentlig hensyn til laarknoklerne fra 

 Trondhjem, sees, at der ikke ligger noget sexualmærke i collo-diaphyse- 

 vinkelens større og mindre gradantal. 



Regnes nu alle de maalte laarknokler sammen, io6 i antal, sees 

 collo-diaphysevinkelen at være i middeltal ca. 126°. 



Dette middeltal falder meget nær det af Cha r py fundne, 127°, og 

 naar undtages de mindre grupper af knokler (fra Rør og vikingetiden, 

 tils. 6 knokler), er middeltallet af vinkelens størrelse hos de mandlige og 

 kvindelige knokler næsten lige ens. Disse tal bestyrker saaledes heller 

 ikke prof Humphrey's antagelse (cf. kapitlet om legemsstørrelsen). 



Ogsaa middeltallet af condylo-diaphysevinkelen er temmelig overens- 

 stemmende mellem de forskjellige grupper og afviger heller ikke syn- 

 derlig fra værdierne hos Reihengräber-befolkningen. Derimod kan i det 

 enkelte tilfælde værdierne variere ganske betydeligt; saaledes var mini- 

 mum hos en knokkel fra gruppe II — III 5°, medens maximum var 13°. 



Ved at gjennemgaa de enkelte maalinger har jeg ikke fundet noget 

 proportionalt forhold mellem collo-diaphyse- og condylo-diaphysevinkelen, 

 skjønt dette a priori skulde synes plausibelt. I underextremitetens leddede 

 axe er der utvilsomt regulerende faktorer i bløddelene, muskler og baand, 

 som udjævner de større afvigelser og inkongruenser, som maatte opstaa 

 ved selve knoklernes, specielt deres ledenders form. 



