I90I. No. 4. ISFORHOLDENE VED DE NORSKE INDSJØER. ^ 



som »ualmindelig kold«, vinteren 1871 — 72 som »mildere« og vinteren 

 1872 — 73 som «usædvanlig mild«. 



I afhandlingen meddeles ogsaa islægnings- og isløsningsdata for 

 flere aar for enkelte sjøers vedkommende, og den gjennemsnitlige datum 

 for, naar islægningen og isløsningen pleier at foregaa, er for deres ved- 

 kommende udregnet. 



Kurver gjennem steder, hvor gjennemsnitsdatoerne er de samme for 

 islægningen og isløsningen efter flere aars iagttagelser, er optegnede i 

 Hildebrandssons og Rundlunds^ af handling fra 1879. Equiglacialer 

 findes ogsaa her optrukne. 



I afhandlingen behandles under et isforholdene ved de svenske ind- 

 sjøer efter det store antal iagttagelser, som er gjorte herom og indsendte 

 til Upsala observatorium 1871—77. Datoerne er beregnede som gjen- 

 nemsnitlige data for disse 6 aar, og antal dage med is er ogsaa gjen- 

 nemsnitstallet for de samme aar. Da alle de enkelte aar har varieret 

 ganske betydelig, faar man af disse tal og data en forestilling om, 

 hvordan isforholdene pleier at arte sig. 



Medens gjennemsnitsdatoen for islægningen for de 6 aars vedkom- 

 mende i det nordlige Sverige var lode oktober, var den i Skaane lode 

 december. I det nordlige Sverige v^ar islægningsdatoen betydelig senere 

 ude ved kysten og i nærheden af den norske grænse. Medens sjøerne 

 i det indre af Norrland islagdes i slutten af oktober og begyndelsen af 

 november, foregik islægningen paa de sjøer, som ligger i grænsedistrik- 

 terne mod Rånen og Salten, ikke for 20de november, omtrent paa samme 

 tidspunkt, som sjøerne i det centrale Sverige islagdes. 



Tidspunktet, naar isløsningen gjennemsnitlig foregik, varierede fra 

 28de mars — for sjøerne i det sydlige Skaane — til 22de juni for de 

 høitliggende indsjøer, som ligger paa de østlige fjelde i Lapmarken. 



I det sydlige Sverige foregik isløsningen omtrent samtidig paa de 

 steder, som ligger under samme breddegrad ; men i den nordlige del af 

 landet foregik den betydelig før ved kysterne end inde i landet. 



Den tid, indsjøerne gjennemsnitlig var islagte de 6 aar, varierede 

 fra omkring 90 dage for de sydligste til ca. 230 dage for de nordligste 

 sjøers vedkommende. Den viste sig væsentlig som funktion af de to 

 faktorer: den geografiske bredde og afstanden fra havet, saaledes, at de 

 equiglacialer, som findes optrukne i Hildebrandssons og Rundlunds ar- 



^ H. Hildebrand Hildtbrandsson^ C. A. Rundlund : Prise et débâcle des lacs en Suède, 

 automne 1871 — printemps 1877. Upsala 1879. 



