ANDREAS HOLMSEN. M.-N. Kl. 



beide, viser en meget regelmæssig form, idet de for hele det nordlige 

 Sveriges vedkommende er næsten parallele kurver, som fra et maximum 

 i den centrale del af landet saavel i vest som øst løber op mod kysten 

 og den norske grænse. 



I det mellemste Sverige gaar kurverne i nordøstlig retning paa skråa 

 fra den norske grænse til Østersjøen, saaledes, at de indsjøer, som ligger 

 paa samme breddegrad, i det mellemste Sverige har en betydelig længere 

 islægningstid ved den norske grænse end nærmere kysten. 



I det sydligste Sverige havde indsjøerne et maximum af islægnings- 

 tid sydøst for Vetteren, men forøvrigt løber equiglacialerne temmelig 

 parallele, bøiende sig efter kystlinjen. 



I Hildebrandssons og Rundlunds arbeide er kurverne gjennem de 

 steder, som havde samme gjennemsnitlige datum for islægning og isløs- 

 ning, og equiglacialerne forlænget gjennem de steder, hvor forholdene 

 var lignende i Finland. 



For dette lands vedkommende findes i det af det finske videnskabs- 

 selskab udgivne «Bidrag till Kännedom af Finlands Natur och Folk» 

 iblandt »de meteorologiske Anteckningar« nogle opgaver over isløsnings- 

 og islægningsdatoer ved endel indsjøer. 



Fra Finland haves ogsaa et par andre arbeider, hvori isforholdene 

 findes behandlede. Saaledes har Levänen^ i flere afhandlinger meddelt 

 data for isløsning og islægning for en meget lang periode. Fra Kumo- 

 elven haves saaledes sammenhængende iagttagelser af isløsningen fra 

 1794— 1888. 



Paa grundlag af iagttagelserne er udregnet gjennemsnitsdatum for, 

 naar islægning og isløsning indtræder, ligesom ogsaa spørsmaalet, om 

 sekulære forandringer kan paavises i denne henseende, er behandlet. 



Heinrichs'^ har gjort sne- og isforholdene i Finland i vinteren 1891 

 — 92 til gjenstand for behandling i en egen af handling. 



Den største del af arbeidet omhandler, hvorledes det var med sne- 

 forholdene nævnte vinter. Men der er ogsaa meddelt mange data over 

 islægningen og isløsningen. Saavel islægnings- og islosnings-data fra 

 det rindende og stillestaaende ferskvand som ogsaa fra havvandet ved 

 Finlands kyst findes anførte. I arbeidet er nærmere behandlet, hvorledes 

 veirforholdene havde indflydelse paa isforholdene ved kysten den vinter. 

 Iagttagelser over isens vækst paa flere finske sjøer findes anførte. 



1 Fennia I 1889 nr. 8 og 9 og III 1890 nr. 10. 



2 Axel Heinrichs: Sno- och isforhållandena i Finland vintern 1891 — 92. Akademisk 

 doktoraf handling, Helsingfors 1S93. 



