ÎQOI. No. 4. ISFORHOLDENE VED DE NORSKE INDSJØER. 13 



Vidden, gjør at Mjøsvatnet tilfryser 6 Uger før Jul og gemenligen op- 

 toer 14 Dage før St. Hansdag.« 



Videre kan ogsaa exempelvis nævnes, at man har faaet opgivet, 

 naar Bygdin pleier at islægge sig, baade fra lensmanden i Vang og 

 lensmanden i Østre Slidre. Begge opgivelser stemmer overens. 



Meddelelser fra lensmanden i Rendalen og meddelelser fra Diset i 

 Aamot stemmer begge overens i, at islægningen af Storsjøen pleier at 

 finde sted i de sidste dage af januar maaned eller de første dage af 

 februar, o. s. v. 



Saadanne meddelelser om, at islægning »pleier almindeligvis« at 

 finde sted paa et opgivet tidspunkt, kan saaledes ikke siges at være 

 uden nogensomhelst værdi. For en undersøgelse som denne har de 

 alligevel sin betydning som midler til at bibringe en rigtig forestilling 

 om isforholdene ved de flest mulige af vøre sjøer, selv om man selv- 

 følgelig kunde ønske tidspunkterne mere begrundede gjennem en række 

 data. 



Om der ikke findes saadant materiale, at vi med absolut nøiagtighed 

 kan angive bestemte data for islægningen paa alle vøre indsjøer, saa er 

 det dog lykkedes efter det her meddelte materiale at faa rede paa det 

 omtrentlige tidspunkt, naar denne pleier at finde sted ved næsten alle 

 vøre betydeligere indsjøer. 



Hvis vi udregner gjennemsnitsdata for islægningen for de sjøer, 

 hvorfra flere aars iagttagne data haves, saa vil vi for flere sjøers ved- 

 kommende, hvor der aar om andet ikke er stor variation i den iagttagne 

 datum, og hvor vi har en række aars iagttagelser, komme sandsynlig- 

 heden for en rigtig normaldatum meget nær. Mindre sterke tilnærmelser 

 til den rigtige datum har selvfølgelig de udregnede gjennemsnitsdata, 

 som grunder sig alene paa faa aars iagttagelser, og som er udregnede 

 for de sjøers vedkommende, hvor tidspunktet aar om andet kan variere 

 betydelig. 



At sammenligne islægningstidspunktet for nærliggende sjøer og deraf 

 at drage slutninger om, naar sjøen pleier at lægge sig, kan i regelen 

 ikke gjøres. Islægningen vil, som vi i det følgende skal se, bero saa 

 meget paa lokale aarsager, paa sjj&ens dybdeforhold o. s. v., at saa- 

 danne sammenligninger i regelen vil føre til meget usikre slutninger. Vi 

 vil saaledes f. ex. se, at medens et vand som Fiskumvatn pleier at være 

 islagt mange uger hver vinter, saa er den i samme niveau liggende 

 Ekernsjø i regelen aaben. Storsjøen i Rendalen lægger sig omkring iste 

 februar, men den nogle km. nordenfor og kun nogle faa m. høiere Ug- 

 gende Lomnæssjø pleier at fryse til i første halvdel af november o. s. v. 



