IÇOI. No. 4. ISFORHOLDENE VED DE NORSKE INDSJØER. 99 



Dette stemmer med de meddelelser, man har modtaget fra hr. Einar 

 Jensen. Ifølge disse har sjoen i de sidste 18 aar været helt islagt 5 — 

 6 gange. Islægningen har i disse aar fundet sted til forskjellig tid, fra 

 I2te januar til i6de mars, gjennemsnitlig i de forste dage af februar. 

 Den tidligste datum, hvorpaa sjoen vides at have islagt sig, er i 

 1875 — 76, da den lagde sig den 27de december. 



Isløsningen har gjennemsnitlig fundet sted iste mai. De aar, sjoen 

 har været helt tilfrossen, har følgelig isen gjennemsnitlig ligget ca. 12 

 uger; men nu har sjøen kun været helt tilfrossen hvert 3die aar, og da 

 bliver følgelig det gjennemsnitlige tidsrum, hvori sjøen har været islagt i 

 løbet af alle aar, 4 uger. 



Tages hensyn til dette, kan forholdet udtrykkes ved at sætte normal- 

 tidspunkterne, mellem hvilke Selbusjoen er islagt, fra iste mars til iste april. 



I iSçS — 99 var isforholdene paa Selbusjoen saadanne: De østlige 

 bugter islagdes 17de november. Den ytre del af sjoen islagdes helt 

 I ode februar. Isløsningen foregik paa den ytre del i2te mai, medens de 

 østlige bugter ikke blev rene for is for i de sidste dage af mai. 



Stuesje i Tydalen. 

 Beliggenhed : 62° 55' n. br. Størrelse: 6,7 km.^ Heide o. h. : 606 m. 



Paa nedborsschemaerne findes følgende data for islægningen paa 

 Stuesjo: 



1895 28de novbr. 



1896 20de » 



1897 29de » 



1898 23de » 



1899 6te decbr. 



Gjennemsnitlig 27de novbr. 



Sjoen skal, efter hvad opgives, pleie at gaa op i den sidste halvdel 

 af mai. I 1899 gik ikke Stuesjo op før i midten af juni. 



Storvatn i Leksdalen. 



Beliggenhed: 63° 37' n. br. Størrelse: 15,8 km.'2 Hoide o. h.: 136 m. 



Våndets dyb kjendes ikke; men en stor mængde oer og holmer 

 giver anledning til den formodning, at våndet gjennemgaaende kun har 

 ringe dybde. Efter meddelelser fra lensmand Mensaas skal der ikke fin- 

 des optegnede data; men Storvatnet skal i almindelighed islægges 



