132 ANDREAS HOLMSEN. M.-N. Kl. 



af vinteren har forandret sin lagstilling saaledes, at det koldere vand 

 igjen kommer til at flyde ovenpaa det varmere. Men som vi har seet, 

 kan der yderligere ske en afkjøling langt under overfladen, forinden 

 temperaturen i denne er naaet ned til o°. 



Afkjølingen om høsten og videre udover vinteren er afhængig af 

 mange faktorer. Vi har berørt, at varmen afgives ved udstraaling, ved 

 kontakt med kold luft og kolde bredder, ved varmeforbrug under for- 

 dunstning fra overfladen, ved varmeforbrug under smeltning af tilført sne 

 og ved optagelse af kolde tilløb og kold nedbør. 



Disse faktorers størrelse er forskjellig i de forskjellige aar og ved 

 de forskjellige indsjøer. Den tid, som medgaar til afkjølingen, maa derfor 

 ogsaa være forskjellig de forskjellige aar og ved de forskjellige sjøer. 



Vi har hidindtil forudsat, naar vi fulgte den aarlige periode i 

 temperaturforholdene, at der altid var et schiebt af vand med tempera- 

 turen for våndets maximum af tæthed i den nederste del af sjøen. Men 

 dette vil kun være tilfælde, naar: 

 i) sjøen i løbet af sommeren bliver opvarmet mindst til våndets maxi- 

 mum af tæthed, 



2) sjøen om vinteren af kjøles til temperaturen for maximum af tæthed, 



3) dybet er saa stort, at ikke sommervarmen eller vinterkulden trænger 

 helt ned til bunden. 



Hvis en af disse omstændigheder ikke finder sted, saa vil tempera- 

 turforholdene og de processer, hvorved disse forandres, være noget 

 anderledes, end vi har udredet. 



Opvarmes ikke en sjø om sommeren saa langt som til 4°, har vi, 

 h vad F or el kalder en kold indsjø. 



Vi har fra vore høiest liggende fjeldsjøer og fra vøre bræsjøer flere 

 eksempler paa saadanne. De sjøer, som man endnu ud i august maaned 

 kan finde islagte, opvarmes neppe til 4°. Et eksempel paa en indsjø af 

 denne type er Dæmmevatn, hvor den høieste overfladetemperatur, som 

 blev iagttaget i august i 1898, beløb sig til 1.8°. Flere indsjøer, som i 

 regelen er islagte hele aaret, er omtalte foran, og disse maa ogsaa 

 regnes til denne type. 



I disse sjøer er lagstillingen altid den termisk omvendte: det var- 

 meste vand maa findes nederst og det koldere ovenpaa. 



I saadanne sjøer skal der saaledes kun en kort afkjølingsperiode til, 

 foråt overfladevandet skal naa ned til 0°. Islægningen paa disse sjøer 



