igOl. No. 4. ISFORHOLDENE VED DE NORSKE INDSJØER. 1 33 



maa foregaa meget tidlig paa hosten og vil saaledes blive af en egen 

 art, hvorfor vi senere maa behandle dette tilfælde i et eget afsnit. 



I sjøer, hvor temperaturen om vinteren ikke gaar ned til tempera- 

 turen for maximum af tæthed, bliver det omvendte tilfældet. I saadanne 

 sjøer vil vi altid have den direkte termiske lagstilling : det koldeste vand 

 nederst og det varmere ovenpaa. Saadanne sjøer vil ikke fryse til. Det 

 er den indsjøtype, som Forel kalder den tropiske. Men saadanne har 

 neppe vort land, som ligger under saa nordlige breddegrader. Hvorvidt 

 et par sjøer i den sydligste del af landet tilhører denne type, kan man 

 ikke have nogen begründet mening om, idet saadanne temperaturmaa- 

 linger, som vilde kunne afgjore det, ikke foreligger. Der findes i allefald 

 ikke i vort land nogen sjø, som ikke har været helt islagt, og hvor 

 følgelig overfladevandet engang har været afkjolet til 0°. Vi skulde 

 derfor være tilbøielig til at antage, at der ikke findes nogen norsk indsjø, 

 hvis bundvand om vinteren har en høiere varmegrad end temperaturen 

 for våndets maximum af tæthed. 



Hvis dybet i en sjø ikke er større, end at sommervarmen og vinter- 

 kulden kan trænge helt ned til bunden, vil sjøens temperaturforhold 

 være noget anderledes, end vi før har udredet. 



Hvis vinterkulden har trængt ned til de nederste lag, vil vi her finde 

 en temperatur, som er lavere end den for våndets maximum af tæthed; 

 men det koldeste vand vil selvfølgeUg fremdeles være nærmest overfladen. 

 Lagstillingen vil følgelig være den omvendte. Opvarmes overfladen efter 

 isløsningen om vaaren, vil ogsaa i dette tilfælde det opvarmede vand 

 synke og det koldere flyde ovenpaa, indtil temperaturen er udjevnet, og 

 den direkte termiske lagstilling er indtraadt. Men processen vil tage 

 en forholdsvis kort tid, idet opvarmningen i overfladen ikke behøver at 

 gaa helt op til 4°, forinden den direkte termiske lagstilling indtræder, 

 men kun til den temperatur, som de nederste lag havde, før opvarm- 

 ningen beg>mdte. Ligedan er det ogsaa om hosten med afkjølingen 

 af de mindre dybe indsjøer. Den maa i disse sjøer kunne skride langt 

 hurtigere frem end i saadanne, hvor temperaturen i dybet altid er tem- 

 peraturen for våndets maximum af tæthed. 



Er nemlig sommervarmen trængt helt ned til bunden af sjøen, 

 saaledes at der her er en høiere temperatur end 4°, saa behøver det 

 ovenfor værende vand ikke at af kjøles længere ned end til denne tem- 

 peratur, foråt lagstillingen igjen skal blive den termisk omvendte. 



Overfladevandet vil derfor kunne af kjoles langt hurtigere i grunde 

 sjøer end i dybe. Temperaturen i de grunde sjøer kan allerede tidlig 



