136 ANDREAS HOLMSEN. M.-N. Kl. 



For Genfersjøens vedkommende har Forel'^ godtgjort, at den kan 

 paavises ned til et dyb af ca. 20 — 25 m. 



Grissmger^ har ofret dette spørsmaal et mere indgaaende studium 

 og har for at belyse det foretaget nøiagtige temperaturmaalinger i 

 Weissensee. Maalingerne er foretagne 4 gange daglig mellem iste og 

 5te sept. 1 89 1, og temperaturen er hver gang iagttaget for hver anden 

 meter ned til 50 m.s dyb. 



Det fremgaar af disse maalinger, at den daglige temperaturforandring 

 har gaaet ned til et meget betragteligt dyb, idet den endog kunde spores 

 ned til 30 — 35 m. Men Variationen udviklede sig ikke samtidig i hele 

 dette dyb. Fra overfladen og ned til et dyb af 4 m. var der et maxi- 

 mum i temperaturen ud paa eftermiddagen. I de lag, som laa 6 — 12 m. 

 under overfladen, merkedes ikke døgnets høieste temperatur før ud paa 

 kvelden, og i de dybere lag havde den daglige opvarmning ikke trængt 

 ned før endnu senere, saaledes, at den i 30 — 35 m.s dyb først blev 

 bemerket den derpaa følgende morgen. Variationen i overfladens tem- 

 peratur var de observerede dage 2 — 3°, i et dyb af 4 m. var den op til 

 1°; i 12 m.s dyb 0.1° — 0.2°, og i 30 — 35 m.s dyb beløb den sig kun 

 til 0.1°. 



Den daglige forandring i en sjøs temperaturforhold giver anledning 

 til et meget interessant fænomen i sjøernes termiske forhold. Den omstæn- 

 dighed, at overfladevandet afkjøles og synker ned til et vist dyb, bevir- 

 ker nemlig en udjevning af temperaturen i de øverste lag, medens tempe- 

 raturen i våndet nedenfor bliver mere uforandret. Grænsen for den dag- 

 lige variation merkes derfor som et sprang i temperaturserierne og er 

 nu under den tyske benævnelse 1. Sprungschicht-» kjendt fra en mængde 

 sjøer. 



Fænomenet er først iagttaget og forklaret af Richter^, men er senere 

 ogsaa iagttaget af Forel^, Langenbeck^, Delebecque^ m. fl. 



Denne pludselige forandring af temperaturen i et vist dyb kan kun 

 iagttages om sommeren, medens lagstillingen er den termisk direkte. Ud 

 paa høsten, naar lagstillingen gaar over til den termisk omvendte, er 

 sprungschichtet ikke iagttaget. For denne undersøgelse, som her fore- 



1 Le Léman, ß. II, pag. 365. 



2 Peterm. Mitteil. 1892, p. 156. 



^ Richter: Die Temperaturv. der Alpenseen. 



* Le Léman, p. 364. 



5 Hergesell og Langenbeck: Die Seen der Siidvogesen (Geogr. Abhandl. aus den Reichs- 

 landen Elsasz-Lothringen, Heft i, p. 193). Langenbeck: Über die Bildung der Sprung 

 Schicht in den Seen. Peterm. Mitteil. 1893, p. 122, 



ö Les lacs français, p. 148. 



