IS6 ANDREAS HOLMSEN. M.-N. Kl. 



havt paa, naar Vangsvatn i Voss har frosset til. Det viser sig, at 

 tidspunktet er indtraadt tidligere eller sildigere, eftersom høstmaanederne 

 har været kolde eller varme. 



I 1892 var oktober og november for varm, december derimod noget 

 for kold, og da frøs våndet til adskillig senere end i 1893, ^^ november 

 havde et betydeligt underskud af varme. I 1893 brødes imidlertid isen 

 op igjen. Vi ser, at december det aar var meget for varm, og dette 

 forklarer, at saa kunde ske. 



I 1894 foregik islægningen sent, da der saavel i november som i 

 december var et betydeligt varmeoverskud. 



Høsten udover var gjennemsnitlig normal i 1895 og 1896, og da 

 indtraadte islægningen omtrent paa det tidspunkt, som vi har beregnet 

 som normaltidspunkt for islægningen paa Vangsvatnet. 



I 1897 var høstmaanederne temmelig nær normale; men våndet frøs 

 det aar til 7de december, som er ca. 14 dage før normalt. 



I 1898 var ogsaa oktober og november omtrent normale; men dette 

 aar havde en betydelig for høi temperatur i december. Dette forsinkede 

 islægningen noget, saaledes, at den først foregik i de sidste dage af 

 maaneden. 



Paa den grafiske fremstilling af maanedstemperaturerne ved Voss 

 er ogsaa islægningsforholdene ved Hornindalsvatn antydet. I løbet af 

 de iagttagne 7 aar har dette vand kun været islagt i aar, nemlig i 

 vinteren 1894 — 95. Denne vinter var af de nævnte 7 aar den koldeste 

 paa Voss og antagelig ogsaa i Nordfjord, og dette forklarer, at Hornin- 

 dalsvatnet frøs til det aar. 



Det vil nu være tilstrækkelig godtgjort, at islægningstidspunktet ved 

 en række sjøer i de forskjellige aar er indtraadt før eller senere, efter- 

 som høsten og forvinteren har været koldere eller mildere. 



Vi har seet, at lufttemperaturen er en væsentlig faktor til at 

 bestemme afkjølingsprocessens gang, indtil denne er saa langt frem- 

 skreden, at isdannelse kan finde sted. 



Det er før berørt, at man for mere nøiagtig at betragte lufttempera- 

 turens indflydelse paa islægningen har optegnet nogle kurver, som 

 angiver den daglige temperaturs gang ved Mjøsen i de samme aar, 

 hvoraf vi før har fremstillet maanedsmedierne. 



Man har valgt Mjøsen, dels af den grund, at de bedste optegnelser 

 angaaende isforholdene findes fra denne indsjø, dels, fordi der forefindes 

 en lang tids meteorologiske iagttagelser fra denne egn af landet, men 

 væsentlig, fordi islægningsforholdene paa Mjøsen har været saa ujevne 



