igOI. No. 4. ISFORHOLDENE VED DE NORSKE INDSJØER. 163 



vember op over nulpunktet, og i resten af maaneden var der saa stort 

 overskud af varme, at maanedens gjennemsnitstemperatur blev høiere 

 end normalt. Senere paa vinteren var der kun faa dage, hvor der var 

 nogen nævneværdig kulde. 



Islægningen i nordenden fandt det aar ikke sted før omkring midten 

 af december, og sjøen var hele vinteren aaben søndenfor Biri. 



I 1882 — 83 ser vi af planche 7, at der i hele oktober og i den 

 første uge af november var mildt veir. 



Den i2te november sank temperaturen ned til -^ 8°, og senere i 

 denne maaned og i den første del af december var der en periode med 

 jevnt koldt veir. Den i2te december steg temperaturen, saa der blev 

 varmegrader, og senere i maaneden var der et mere vekslende veir. 



Temperaturen sank den 17de ned til -f- 16°, og dagen efter lagdes 

 der is sydover til Ringsaker, og et par dage efter var sjøen tilfrossen syd 

 til Gjøvik. I julen gik temperaturen op igjen, saa der var varmegrader 

 nogle dage; men i de sidste dage af maaneden sank den atter betyde- 

 lig og gik i de første dage af januar ned under -i- 20°. Der lagdes 

 is mellem Hamar og Næs omkring den 3die januar, og den 9de var 

 af kjølingen saa langt fremskreden over hele sjøen, at den frøs helt til. 



Saavel om høsten som om vinteren 1883 — 84 var der et meget 

 vekslende veir. 



I begyndelsen af oktober var der kuldegrader, men den 9de gik 

 termometeret op til -{- 13°, hvorpaa det atter sank under nulpunktet. 

 Senere steg og faldt det flere gange i lobet af maaneden. Gjennem- 

 snitlig var temperaturen meget nær normal. 



November var gjennemgaaende mild; kun to gange holdt termo- 

 meteret sig under nulpunktet flere dage i træk. I den første uge af 

 december var der nogen kulde, og først da islagdes sjøen det aar i 

 nordenden. 



Omkring lode december var der nogle dage mildt veir, og termo- 

 meteret steg over nulpunktet, men senere var det koldt i lobet af hele 

 december og helt til den 21de januar. 



Termometeret gik betydelig ned den 4de og 5te januar, og da var 

 afkjølingen saa langt fremskreden, at der kunde lægges is helt sydover 

 til Hamar. 



Den 20de januar var der iskrav over hele sjøen, og det var at for- 

 mode, at den vilde være bleven helt tilfrossen om et par dage, hvis 

 kulden havde vedvaret. 



