igoi. No. 4. ISFORHOLDENE VED DE NORSKE INDSJØER. 207 



Dybets indflydelse forklarer selvfolgelig en hel del af de meget for- 

 skjellige islægningsdata, som vi har seet ved sjoer, som synes at ligge 

 under ensartede klimatologiske betingelser. 



Vi vil betragte nogle saadanne tilfælde. Paa Østlandet ligger i 

 nærheden af hinanden Mjesen, Hurdalssjeen, Randsfjorden^ Sperillen, 

 Øieren og Storsjeen i Odalen i omtrent samme hoide o. h. og under 

 temmelig ensartet vintertemperatur. Tyrifjorden ligger noget lavere, men 

 ogsaa ved denne sjø er vinterkHmaet ligt det ved de ovenfor nævnte sjoer. 



Islægningen indtræffer ved disse sjøer til temmelig forskjelligt 

 tidspunkt. 



Paa en grafisk fremstilling af normaltemperaturen ved Eidsvold 

 (planche ii) er angivet hver af disse sjoers islægningstidspunkt. 



Der er et langt tidsrum mellem den datum, 15de novbr,, hvorpaa 

 Storsjøen pleier at fr\-se til, og den datum, lode febr., hvorpaa Mjosen 

 pleier at frj-se til. Men som vi ser, maa det derfor være dybet, som 

 har en afgjorende indflydelse paa, naar islægningen indtræder ved hver 

 af disse sjoer. 



Paa Storsjøen, hvor maximumsdybet, som allerede nævnt, kun er 

 ca, 30 m., og som saaledes maa betegnes som en usædvanUg grund 

 indsjo, sker islægningen allerede 15de novbr,; paa den centrale del af 

 Mjøsen, hvor d}-bet gaar ned til 452 m., finder derimod islægningen 

 ikke sted for lode febr. 



Dybdeforholdene i Øieren er ikke noiagtig undersogte; men som for 

 omtalt er hele den nordligere del af sjoen meget grund. I den sydligere 

 del skal man ogsaa næsten alle steder kunne naa bunden med et 

 almindeligt fiskesnøre. Der er saaledes grund til at formode, at gjen- 

 nemsnitsdybet af sjøen ikke er synderlig stort; men sandsynligheden 

 taler for, at Øieren er noget dybere end Storsjøen. 



I Hurdalssjoen kjendes heller ikke dybet sikkert: men fra den syd- 

 lige del opgives det. at man i regelen ikke kan naa bunden med et 

 almindeligt fiskesnøre, saa det er sandsynligt, at den er dybere end Øieren. 



I saavel Sperillen som Randsfjorden gaar dybet ned til 108 m., og 

 vi kan efter lodskuddene, som før er meddelte, antage, at den sydlige 

 del af Randsfjorden og Sperillen er gjennemsnitlig omtrent lige dybe. 

 Islægningen, ser vi, pleier at foregaa omtrent samtidig paa disse to sjøer. 



I Tyrifjorden gaar dybet ned til 281 m., og denne sjø maa saaledes 

 antages at være adskillig dybere end de sidstnævnte. Som vi ser, fr\-ser 

 sjoen til ca, 3 uger senere end hine. Tyrifjorden er dog ikke saa dyb 

 som Mjøsen, og derfor ser vi, at islægningen paa denne sker ca. 2 uger 

 senere end paa Tyrifjorden. 



