2o8 ANDREAS HOLMSEN. M.-N. Kl. 



Dybdeforholdene giver følgelig en fuldstændig forklaring paa de 

 forskjellige islægningstidspunkter ved disse nærliggende sjøer, hvor vi 

 efter de ensartede klimatologiske forhold maa antage, at der ikke er 

 synderlig forskjel i den varmemængde, som til enhver tid afgives fra de 

 forskjellige sjøer under afkjølingsprocessen. 



Et andet tilfælde, hvor dybets indflydelse paa islægningstidspunktet 

 kommer godt tilsyne, er ved Tyin og Bygdin. Tyin islægges normalt 

 ca. 4 uger før Bygdin. Af de foran meddelte lodskud fremgaar det, at 

 medens dybet i Tyin kun naar op til loo m., saa er Bygdin indtil 215 

 m. dyb, og dette forklarer følgelig den betydelig længere afkjølingstid 



ved Bygdin. 



Storsjøen i Rendalen er en af vore dybeste sjøer, og vi har seet, at 

 islægningen paa denne falder paa et meget sent tidspunkt. Lomnes- 

 sjøen, som ligger et kort stykke ovenfor under omtrent samme klimato- 

 logiske betingelser, men som er en grund sjø, islægges derimod meget 



tidlig. 



Ligedan ved de nærliggende sjøer: Ekern og Fiskumvatn og ved 

 Salsvatn i Fosnæs og det i samme niveau liggende Skrøvstadvatn. 

 Disse større, dybe sjøer har en meget sen islægning, medens de nær- 

 liggende grunde sjøer fryser tidlig til. 



Islægningsforholdene paa nogle sjøer i Romsdals amt er ganske 

 besynderlige. Snipsørvatn og Brusdalsvatn, som ligger ude ved kysten, 

 pleier næsten hvert aar at være islagte. Eikisdalsvatn, som ligger inde 

 i landet under et strengere vinterklima, pleier derimod kun sjelden at 

 være islagt. 



Dette kan vi neppe forklare paa anden maade end ved at antage, 

 at våndene ved kysten er grunde. 



Over våndene er nemlig luftens normale vintertemperatur positiv for 

 hver af vintermaanederne, og hvis afkjølingen ikke kunde gaa for sig i 

 den korte periode, hvori der i denne egn pleier at være kuldegrader, 

 vilde nogen islægning neppe kunne finde sted. Eikisdalsvatn skal der- 

 imod være dybt. Over dette vand er derfor ikke lufttemperaturen længe 

 nok saa lav, at det normalt kan islægges. 



I et bassin, hvor længden ikke er uforholdsmæssig stor i forhold til 

 bredden, og hvor dybet er nogenlunde regelmæssigt, vil det være det 

 midlere dyb, som er bestemmende for afkjølingens fremadskriden. Vand 

 af samme tæthed og følgelig af samme temperatur vil nemlig, som be- 



