2IO ANDREAS HOLMSEN. M.-N, Kl. 



Paa flere andre af vore lange og smale sjøer foregaar ogsaa islæg- 

 ningen over de forskjellige dele til forskjellige tider. Islægningen pleier 

 først at foregaa over de grundeste dele og senere over de dybere. 



I Randsfjorden er den nordlige del grund. Her sker islægningen 

 allerede sidst i november; men i den sydlige del er dybet større, og her 

 foregaar islægningen ikke før i begyndelsen af januar. 



Krøderen derimod er dybest i den nordlige del, og derfor foregaar 

 islægningen der sidst. 



Sundkilen i Kviteseidvatn er grund, medens Kviteseidvatn ellers 

 er dybt. Det er saaledes let forklarligt, at Sundkilen fryser til allerede 

 i slutten af november, medens Kviteseidvatn ellers ikke pleier at islæg- 

 ges før i den sidste halvdel af januar. 



Suldalsvatn skal være meget dybt i den øverste del, og her fryser 

 våndet yderst sjelden til. Den nederste del er derimod grundere, og 

 her pleier der hver vinter at lægges is. 



Snaasenvatn er grundt i den vestlige del fra Kvam og vestover, og 

 paa denne del af våndet lægger isen sig allerede i begyndelsen af de- 

 cember, I den bredeste del af våndet, ved Aalnæs, skal dybet gaa 

 meget langt ned, og det vanlige skal være, at denne del af våndet ikke 

 islægges før omkring midten af februar. 



Ved de fleste andre større indsjøer er det ogsaa som oftest tilfældet, 

 at isen lægges adskillig tid før over de grundere viker og bugter end 

 over de centrale partier af sjøen, hvor dybet er større. 



Følgelig ser vi, at det ofte ikke er hele sjøens gjennemsnitsdyb, 

 men det midlere dyb af enkelte partier af sjøen, som er bestemmende 

 for afkjølingens forløb. 



Et andet forhold maa ogsaa nævnes under behandlingen af dybets 

 indflydelse paa islægningstidspunktet. 



Vi ser af de foran anførte data, at islægningstidspunktet ved nogle 

 sjøer aar om andet pleier at falde paa samme datum, medens det for 

 andre sjøers vedkommende kan indtræffe til høist forskjellig tid. 



Dette forhold er afhængigt af afkjølingsperiodens varighed og følge- 

 lig ogsaa af sjøernes dyb. Hvis afkjølingen kan gaa raskt for sig, vil 

 islægningstidspunktet selv i et mildt aar kun falde saa meget senere, 

 som dage med kuldegrader indtræder senere end normalt; men hvis af- 

 kjølingsperioden udkræver lang tid, saa er det klart, at islægningen vil 

 kunne indtræde paa forholdsvis meget forskjellige datoer, eftersom vinteren 

 er mild eller kold. 



