224 ANDREAS HOLMSEN. M.-N. Kl. 



Islægningen paa de kolde indsjøer. 



Det vil erindres, at vi definerede en kold indsjø som en, der om 

 sommeren ikke opvarmedes til temperaturen for våndets maximum af 

 tæthed. 



I sjøer af denne typus vil følgelig altid det varmeste vand findes 

 nederst og det koldere ovenpaa. Før er berørt, at overfladevandet i 

 saadanne sjøer er udsat for meget raskt at kunne afkjøles til o°, og at 

 islægningen af den grund kan ventes naarsomhelst. 



Faktorerne, som er bestemmende for af kjølingens gang, gjør sig 

 noget anderledes gjældende ved disse sjøer, og det skal derfor her som 

 et eget tilfælde ganske kortelig behandles, hvorledes det er med islæg- 

 ningen paa de kolde indsjøer. 



I disse sjøer behøver der ikke at finde sted en udjevningsproces, 

 hvorved det afkjølede vand maa fordeles ned til et dybt lag, forinden 

 den videre afkjøling af overfladevandet kan foregaa. Hvadenten sjøen 

 er forholdsvis dyb eller grund, kan fa^lgelig ikke være af nogen betyd- 

 ning for, hvor lang tid det vil tage, før afkjølingen af overfladevandet 

 er naaet ned til 0°. Islægningstidspunktet er saaledes væsentlig uaf- 

 hængigt af sjøens dyb. 



De meteorologiske elementers indflydelse paa afkjølingens gang maa 

 derimod i det store og hele taget antages at være saadan, som vi før 

 har paavist for de øvrige sjøers vedkommende. Dog maa der herved 

 merkes en omstændighed. Vi vil erindre, at der som regel maa være 

 hertil gunstige veirforholde, foråt istæppet skal udvikles paa en sjø, som 

 er ifærd med at fryse til. Vi erindrer, at vi forsaavidt maa holde ud 

 fra hinanden de meteorologiske elementers indflydelse under afkjølings- 

 periodens gang og under den sidste fase af denne periode, den, i hvilken 

 selve istæppet udvikles. 



Lufttemperaturen øver ligeoverfor de øvrige meteorologiske elementer 

 en dominerende indflydelse paa, hvor raskt afkjølingen skrider frem; men 

 alligevel er det af stor betydning for, naar selve islægningstidspunktet 

 kan indtræde, hvordan det er med de øvrige elementer i den tid, da 

 islægningen er forhaanden. 



De kolde sjøer har en meget kort afkjølingsperiode, og af den 

 grund kan lufttemperaturens indflydelse paa islægningstidspunktet relativt 

 talt ikke være saa stor ved disse sjøer. 



Skydække, nedbør og vind er faktorer, hvis indflydelse maa gjøre 

 sig forholdsvis sterkere gjældende her, hvor lagstillingen altid er saadan, 



