242 ANDREAS HOLMSEN. M.-N. Kl. 



I i8g6 laa hele Mjøsen kun en kort tid i januar. Isen paa den cen- 

 trale del gik væk under høi temperatur sidst i maaneden. I den nord- 

 lige del af sjøen blev isen liggende, og her løsnede den samtidig med, 

 at ogsaa Randsfjorden, noget før normalt, gik op. Aarsagen hertil, ser 

 vi, maa søges i den gjennemgaaende noget høiere end normale april- 

 temperatur, 



I i8gj var temperaturen i april fra dag til dag meget jevn. Den 6te 

 gik den over fra kulde- til varmegrader. Isløsningen fandt sted 5 dage 

 senere end normalt. Man kunde vi.stnok have ventet den et par dage 

 før, hvis temperaturen den 23de ikke var gaaet noget ned og veiret 

 da ikke havde holdt sig koldt et par dage. I nordenden løsnede isen 

 et par dage senere end normalt, hvilket ogsaa maa antages at komme 

 af, at veiret holdt sig lidt koldt i begyndelsen af mai. 



I i8g8 var der ikke is søndenfor Biri. Vaarmaanedernes temperatur 

 holdt sig omtrent normal. Derfor ser vi ogsaa, at isen i den nordlige del 

 af sjøen gik bort til normal tid. Isen paa Randsfjorden løsnede et par 

 dage før. 



I i8gg var der sen og kold vaar. Temperaturens gang var noget 

 ujevn, men egentlig over nulpunktet gik den ikke før over midten af 

 april, omkring den 20de. I begyndelsen af mai gik den atter ned til 

 nulpunktet, og derfor blev der ogsaa, som ventelig kan være, sen isløs- 

 ning det aar. Ikke før temperaturen atter gik op henimod midten af 

 mai, den lode, begyndte isen at løsne. Men isløsningen gik fort det 

 aar, efterat temperaturen i midten af maaneden med ét steg over -|- 10°; 

 allerede 6 dage efter var isen væk i den nordlige del af sjøen. Paa 

 Randsfjorden, der, som vi har seet, pleier at gaa op samtidig med den 

 nordhge del af Mjøsen, indtraf isløsningen nøiagtig paa samme datum, 

 1 6de mai. 



Meilern temperaturens gang i vaarmaanederne og isløsningstidspunk- 

 terne har der følgelig i alle disse aar vist sig endnu nøiere sammenhæng 

 end, hvad der kom tilsyne, da vi betragtede den grafiske fremstilling 

 af maanedsmedierne ved Granheim. 



Saavel hvad der er udtrykt ved kurvernes abscisse, nemlig tids- 

 rummet, efterat temperaturen er gaaet op over nulpunktet, som hvad 

 ordinaten er et udtryk for, nemlig, hvor høit oppe temperaturen har holdt 

 sig i dette tidsrum, har hver for sig havt betydning for isløsningstids- 

 punktets indtrædelse. 



