I90I. No. 4. ISFORHOLDENE VED DE NORSKE INDSJØER. 255 



af storre betydning ligeoverfor isløsningstidspunktet, kan vi undersøge, 

 hvordan isløsningen pleier at indtræde ved disse sj oer. 



Det vil erindres, at der er iagttaget sterk strom i Storsjøen i Ren- 

 dalen. Den normale isløsning pleier ved denne sjø at indtræffe en uges 

 tid tidligere end ved den nærliggende Lomnessjø og ved de øvrige om- 

 kringliggende sjøer. Efter dette er det sandsynligt, at der maa være en 

 eller anden lokal faktor, som virker til at paaskynde isløsningen paa 

 Storsjøen. Den i sjøen værende strøm maa for en del kunne bidrage 

 hertil. Men, som vi ser, kan ikke isløsningen blive paaskyndet i nogen 

 betydelig grad. Det normale isløsningstidspunkts indtrædelse sker kun 

 ca. I uge tidligere, end vi efter de klimatiske forhold skulde have ventet. 



I \'aagevatn skal der ogsaa stadig være strøm. Paa dette vand 

 pleier ogsaa isen at gaa op nogen tid, før man skulde vente efter våndets 

 beliggenhed. Der er saaledes en sandsynlighed for, at isløsningens ind- 

 trædelse paa Vaagevatnet bliver paaskyndet i nogen grad af strømmen. 

 Men heller ikke forholdene ved dette vand synes at tyde paa, at strøm- 

 men her skulde kunne have nogen særdeles væsentlig betydning for 

 isløsningens indtrædelse. 



Det synes efter de anførte eksempler, som om ogsaa denne faktor i 

 sin almindelighed kun med forholdsvis kort tid kan paaskynde isløsnings- 

 tidspunktets indtrædelse. 



Sjøens størrelse, form, omgivelser og beliggenhed. Disse faktorer 

 kan ogsaa antages at have nogen betydning for, naar isen gaar op. 

 Dels indirekte derved, at de vil øve indflydelse paa veirforholdene, og 

 dels mere direkte, idet det kan afhænge af samme, i hvilken grad Inso- 

 lationen faar anledning til at virke. 



Det er saaledes indlysende, at vinden f. eks. vil faa bedre tag til at 

 virke ved en stor sjø end ved en liden. 



Da det ogsaa vil være en forholdsvis liden del af en større sjø, som 

 vil ligge i den skygge, omgivelserne kaster, maa det antages, at Insola- 

 tionen i regelen vil faa bedre anledning til at virke ved en stor sjø end 

 ved en liden. Det skulde følgelig synes, som om isen paa de større sjøer 

 i sin almindelighed skulde kunne gaa noget før op end paa de mindre. 

 Erfaringen fra flere steder bekræfter ogsaa dette. Saaledes pleier altid 

 isen paa Mjøsen at gaa op nogen tid, før isen paa de omkringliggende 

 mindre vand og tjern. 



Ligeledes ved Fæmunden. Denne sjø kan man stundom finde helt 

 isfri, medens der endnu ligger is paa mindre sjøer i nærheden. 



