C. F. LARSEN. M.-N. Kl. 



er Ringsaker-, Trondhjems- og Skeensfundet tilkommet, efterat Barths 

 Arbeide var affattet, Jæderfundet vistnok før dets Afslutning men ikke 

 der optaget til nærmere Behandling. De Landsdele, som ved dette 

 Material er repræsenteret, bliver saaledes fornemmelig den sydlige og 

 sydvestlige Kyststrækning, den sydøstlige Del af Indlandet og Trond- 

 hjemsfjordens Omgivelser. Urepræsenteret bliver en større Del af det 

 vestlige Norge. 



Ved Sammenstilling af disse Kranier har jeg dels gaaet ud fra 

 Maaleresultater, dels fra de Formforhold, som for den umiddelbare Be- 

 tragtning har vist sig karakteriserende større eller mindre Grupper. 

 Hvad Maalsforholdene angaar, da har de selvfølgelig sin store Betyd- 

 ning, men paa Grundlag af disse alene at opstille Typer vil aabenbart 

 ikke være muligt. lalfald maatte vel da et saa stort Antal Specialmaal 

 tåges, at Fremgangsmaaden praktisk taget blev umulig. Lettere og 

 sikkrere turde det være fra først af at gaa ud fra den Karakteristik, som 

 Formen giver, og derefter foretage sammenlignende Maaleundersøgelser. 

 Det er saaledes de nedenanførte Grupper er dannede. Det har dog 

 ogsaa herved vist sig, at Resultaterne af Maal i stor Udstrækning slutter 

 sig til og bekræfter en paa karakteristiske Formforskjelligheder opstillet 

 Gruppering. 



Det, som for Undersøgeren snart paatrænger sig, er vistnok paa den 

 ene Side en relativ Ensartethed inden de fleste Fund, medens der paa den 

 anden Side i alle Fund dog fremtræder flere forskjellige typiske Former. 

 Der kan næsten overalt adskilles nogle paa de forskjellige Steder i flere 

 Henseender ligeartede Hovedformer, men disses relative Mægtighed kan 

 være temmelig forskjellig. Herved kan de enkelte Fund faa et forskjel- 

 ligt Fræg, Undertiden sees mere specielle Kranieformer bundne til et 

 enkelt eller et par Fund. Man faar saaledes det Indtryk, at Befolkningen 

 i den Periode, hvorom her er Tale, vel i sin Helhed kun har været sam- 

 mensat af nogle faa Tj^per, men at den dog i de forskjellige Landsdele 

 har havt noget forskjelligt Præg. 



Vil man forsøge en bestemtere Karakteristik af Kranieformerne, 

 saa bliver Vanskelighederne snart følbare. De mere let gjenkjendelige 

 typiske Kranier forekommer sjelden i større Mængde, medens mere ube- 

 stemte eller over i hinanden gaaende er det almindeligste. Ofte kan 

 det da blive omtrent umuligt med nogenlunde Sikkerhed at gribe Grændse- 

 bestemmelser. Der findes Overgange og Variationer, som ofte forviske, 

 hvad man kunde være tilbøielig til at anse for sikkre Mærker. I Virke- 

 ligheden er der vistnok hos det store Flertal Blandingsforhold tilstede, 

 medens der dog paa samme Tid synes at være et lidet Antal Exem- 



