190 1. No. 



NORSKE KRANIETYPER. 



19 



De væsentlige Karakterer er: Liden Høide, tildels nogen Fladhed 

 a f Issepartiet, noget langt Baghoved, ofte stærk Fremstaaenhed af Tu- 

 berositas oss. occipitis. Fanden middels bred (Pandens og Forhovedets 

 Bredde noget mindre end Jæderkraniernes), hvælvet i Vertikaldiameteren, 

 Issebulerne ikke særdeles fremtrædende, det bagre Tindingparti frem- 

 hvælvet. Ansigtets Bredde temmelig betydelig, Længden af Over- 

 ansigtet forholdsvis liden. Processus alveolaris lav, Øienhulerne lave, 

 Næsen kort, gjennemsnitlig ikke bred, Ganen oftest af større Bredde. 

 Det som mest giver Ansigtet dets særegne Fræg, er de udstaaende Kind- 

 ben, den hvælvede Fände og de svagt fremhvælvede Tindinger. 



De ved Beregning af Maalene (5 Kranier) fundne Indices er følgende: 



Et enkelt ved denne Beregning ikke medtaget men temmelig ka- 

 rakteristisk Kranium med Gruppens Mærke idethele har dolichocephal 

 Kefalindex. 



5. 



Den mesocephale Skraahovedgruppe. 



Pl. IV, 12. Pl. V, 13. 



Betegnelsen er motiveret ved den eiendommelige Form af Forhoved 

 og Pande. Der er kun fundet faa bestemt udviklede Kranier af dette 

 Slags, to, antagelig et mandligt og et kvindeligt, i Tønsbergfundet og et 

 i Sørengsfundet (Oslo). I førstnævnte Fund forekommer dog en hel 

 Række af noget lignende Kranier. Foruden Hovedskallen udmærker 

 ogsaa Ansigtsformen sig ved særegen Form, 



Forhovedet er stærkt skraanende uden tydelig Grændse mellem 

 Pande- og Issedel. Største Bredde langt bagtil, Baghovedet kort og 

 fyldigt, afrundet i Bredden. Længdebreddeindex gjennemsnitlig meso- 

 cephal, hos det ene Te-nsbergkranium i høiere Grad (78,7). 



Ansigtet udmærker sig ved stærkt fremstaaende Kindben (hos det 

 kvindelige Tønsbergkranium dog mindre). Det er middels bredt men 



