De mest iøinefaldende typiske Forskjelligheder mellem Grupperne 

 og da særligt mellem den dolichocéphale og de tre ved Siden af denne 

 opstillede meso-brachycephale Særgrupper fremgaar dog kun mindre fuld- 

 stændigt af disse forholdsvis faa Tal. For Hjerneskallens Vedkommende 

 kan vistnok Hovedformerne i sine store Træk følges gjennem Maalene, 

 men den specielle Nuancering kan kun lidet opfattes. I denne Hen- 

 seende kan f Ex, Tønsberg- og Trønderkraniernes Skalleform ikke lette- 

 lig adskilles, medens den dog giver et temmelig forskjelligt umiddelbart 

 Indtryk. 



Men end mindre kan Maalene give tydeligere Begreb om Ansigts- 

 formerne. Det beror her saa meget paa de finere Nuancer af Formen, 

 som den viser sig i de store Linier. Baade Overensstemmelse og Uover- 

 ensstemmelse i Dannelsen mellem de opstillede lavansigtede Grupper 

 faar en ganske anden Tydelighed i Liniespillet. Med Hensyn hertil skal 

 jeg specielt henpege paa Kindpartiets Linier og deres Forhold til Alveo- 

 larprocessens Størrelse. 



Den Linie som dannes ved den nedre forreste Rand af Maxilla 

 superior og ydre Begrændsning af os zygomaticum (seet ret forfra), er af 



