38 C. F. LARSEN. M.-N. Kl. 



med det a.( A. Retzius afbildede Olandskranium. i Den anden Special- 

 form er mere almindelig. Som mere udprægede Exemplarer kan næv- 

 nes No. i, i6 m. fl. 



Af særlig Interesse er G. Retzius's Kranium No. 2. Det betragtes 

 af Forfatteren som Typus for det kvindelige Stenalderskranium. 



Jeg har tidligere gjort opmærksom paa, at dets Skalleform med den 

 stærke Tilspidsning bagover og forover minder om en især blandt de 

 trønderske Kranier hyppig forekommende. Hvorvidt R. anser netop 

 dette Særkjende som eiendommeligt for Stenalderens Kvindekranium, kan 

 ikke sees. Som før nævnt kan det for de norske Kraniers Vedkom- 

 mende neppe tilkjendes en Stilling som typisk kvindeligt Mærke. Denne 

 Form sees forøvrigt ogsaa hos et af Jernalderskranierne (No. 82). 



De faa brachycephale Kranier, som er optagne i Retzius's Værk, vil 

 vanskeligere kunne sammenstilles med de forholdsvis talrige og meget 

 forskjelligformede norske Brachycephaler. Et enkelt Kranium fra Skeen 

 nærmer sig i Form til Retzius's No, 39, Forøvrigt vil det vistnok være 

 vanskeligt saavel blandt de svenske Brachycephaler som blandt de 

 høigradige Mesocephaler at paavise bestemte Sidestykker, om der end 

 hist og her kan findes nogen Lighed i Formen. Dog kunde det være 

 muligt, at nogle af Jæderbrachycephalerne i denne Henseende kunde 

 fordre Opmærksomhed. Enkelte andre Former, som forekommer blandt 

 de middelalderske norske Kranier, sees heller ikke blandt Retzius's Afbild- 

 ninger ; saaledes kan fornemmelig fremhæves endel af de ovenfor be- 

 skrevne meso-brachycephale trønderske Kranier. 



Resultatet af G. Retzius's Undersøgelse er, at der i Sverige gjennem 

 alle Tider er forekommet en dolichocephal Type, der har været den 

 overveiende forherskende, og en eller to brachycephale Typer med for- 

 holdsvis liden Udbredning. I sin Klassifikation gaar han i det væsent- 

 lige ud fra Kefalindex som det bestemmende Mærke, der lægges dog 

 ogsaa Vægt paa andre Formeiendommeligheder. 



Ved Sammenligningen mellem svenske og norske ældre Kranier 

 maa erindres, at de svenske ældste Fund fornemmelig er fra det syd- 

 vestlige Sverige, medens Fundene fra Bronce- og Jernalderen for en stor 

 Del ogsaa vedrører den østlige Del af Landet, Østersølandskaberne og 

 Øerne i Østersøen, og at de norske Jernalders- og middelalderske Kra- 

 nier repræsenterer Befolkningen i forskjellige stærkere skilte Dele af 

 Norge, Østlandet, Sydkysten, Trondhjems Stift og for Jernalderens Ved- 

 kommende Nordland. 



1 Det førstnævnte Stenalderskranium har som mange af de norske af lignende Form 

 usædvanlig stærkt fremspringende Næseben. 



