igOI. No. 5. NORSKE KRANIETYPER. 47 



I Ørkedalen og Meldalen toges kun Kraniemaal, og i Kystdistriktet 

 maatte jeg noies med enkelte Kraniemaal (væsentlig for Brachycephaler) 

 foruden den almindelige Inspektion. 



Desuden noteredes Haarfarve, Øinenes Farve, Pandens, Næsens og 

 Hagens Form og Formen af Kraniumsgjennemsnittet (Norma verticalis). 



Gründen til den forskjellige Fremgangsmaade laa for en Del i Ønsket 

 om ikke at strække Undersøgelsen ud over for lang Tid, dels i dens 

 specielle Hensigt, der som anført nærmest var at komme efter, om der 

 i de undersogte Distrikter forekom brachycephale Individer med den 

 nævnte eiendommelige Kranieform. I denne Henseende opnaaedes 

 allerede Resultat inden Materialet fra de ostligt for Trondhjem og om denne 

 By liggende Bygder, og det viste sig snart, at de fjernereliggende ikke 

 eller kun yderst sparsomt frembød lignende Bestanddele. Hvad Kyst- 

 distriktet angik, var min Opmærksomhed fornemmelig rettet paa, om 

 der her idethele kunde paavises en saadan Form. 



Allerede ved Undersøgelsen af Materialet fra øvre Størdalen (Meråker 

 og Hegre) traf jeg paa endel blonde brachycephale Individer, som havde 

 den omtalte specielle Kranieforms mest fremtrædende Egenskaber, en 

 moderat Brachycephali, noget fremhvælvede Tindinger, hvælvet Pande 

 og lavt Overansigt. Ansigtet udmærkede sig ved forholdsvis stor Bredde 

 med en stærk Tilsmaling nedad til den lille spidse Hage. Den samme 

 Form (tildels modificeret) gjenfandtes i nedre Størdalen, i nedre Guldalen 

 og Bygderne nærmest om Trondhjem, kun enkeltvis i noget fjernere 

 Bygder. I Ørkedalens Dalføre var den omtrent ganske forsvunden. 

 Kun enkelte usikkre Antydninger er optegnet herfra og fra Kystdistriktet. 

 I Selbo og Rørosdistriktet forekom et par Tilfælde og enkelte Antydninger. 



Denne Undersøgelses Hovedresultat meddeles her nu kun som et 

 foreløbigt og af flere Grunde med nogen Reservation for Enkelthedernes 

 \'edkommende. 



Breddemaal over mest udstaaende Del af Sidepartiet, saaledes almindelig over evre 

 bagre Del af Tindingbenet. 

 Ansigtd: 



Breddemaal over mest fremstaaende Punkt af Kindbuen. 



Heidemaal fra Sut. naso-frontalis til nedre Rand af Proc, alveolaris. 



Pandemaal mellem nærmeste Punkter af Linea semicircularis lige ovenfor Arcus 

 superciliaris. 



Alle Maal er tagne med Krumpasser og Centimetermaal. For levende Individer giver 

 denne Methode kanske lidt usikrere Resultat, især for Hovedskallens Breddemaal, end 

 Maaling ved Sk}"veapparat, og jeg maa saaledes i denne Henseende tage lidt Re- 

 servation. Jeg har dog valgt det, da samme Methode er benyttet ved Maaling af 

 Skeletkranierne (s. ovf.) og ved Undersøgelsen af Jæderbefolkningen, og jeg ønskede 

 Overensstemmelse i denne Henseende ved samtlige nævnte Undersøgelser. 



