I. Om Ulve, Hunde og Rensdyr i Vest-Gronland. 
AN plejer almindeligvis, naar en Gronlænder taler om атагод 
(Ulven), дар (Jærven)', teriag (Hermelin), sigssik (Egern), 
kilivfag (fossil Mammut), пагазед (Fro) etc. at registrere dette som 
interessante Eksempler paa, at ikke alene de korrekte amerikansk- 
eskimoiske Gloser, men ogsaa Forestillingerne om disse Dyr kan holde 
sig gennem de utalte Aarhundreder, siden de gronlandske Eskimoer 
forlod de amerikanske Egne, hvor disse Dyr findes. Og især naar Fore- 
stillingen om disse Dyr i Tidens Lob havde faaet en lidt fantastisk 
Udsmykning, var man straks rede til at registrere Fænomenet paa 
dets rette Plads, uden at tage det i mindste Grad alvorligt som Iagt- 
tagelse. Herved er ganske vist karakteristisk, at Forfattere, som ved 
et mangeaarigt Ophold mellem Grønlænderne har faaet Betingelser for 
at kunne bedømme deres Paalidelighed, f. Eks. Отто FABRICIUS, 
В. MÜLLER о. fl. ikke uden videre afviser herhen hørende lagt- 
tagelser som utroværdige, medens Henvisningen under Overtro, Fan- 
tasi og medbragte Stammetraditioner sædvanligvis foretages af saa- 
danne Forfattere, der ikke har kunnet erhverve sig saadanne Betingelser, 
selv om de maaske nok har rejst i Landet, f. Eks. R. Brown o. m. fl. 
Nu ved jeg meget vel, at der i en Grønlænders Beretning om noget 
usædvanligt, han har iagttaget, let kommer Momenter af fantastisk 
Udsmykning, Fejlhuskning eller Fejlslutning med, hvad jo ikke er saa 
mærkeligt, hvis det iagttagne ligger helt udenfor hans Kundskabers 
Omraade, men efter de Erfaringer, jeg har kunnet gøre, plejer der 
altid at være en Kerne af Realitet i Beretningen. Jeg ser naturligvis 
bort fra forsætlige Pral- og Løgnhalse, der findes allevegne, men dem 
kan man jo som Regel nok faa Rede paa og faa udelukket fra 
Diskussionen. Jeg vil ogsaa her minde om, hvad man udenfor Grøn- 
land maaske ikke altid husker paa, at vor Tids Grønlændere ikke er 
saa helt blottede for den Kritik, som en vis Oplysning giver, de har 
jo alle Skolegang og -Tvang, læser, skriver og trykker selv deres 
1 i Labrador fejlagtig kaldet ,,badger‘‘: Grævling. Derfor oversætter KLEIN- 
SCHMIDT i sin Ordbog дарк med Grævling og mange efter ham. 
3* 
