Om nogle vestgronlandske Pattedyr og Fugle. I—II. 90 
ligere Iagttagelser ikke nødvendigvis behøver at vere „nedarvede“ 
Forestillinger. 
At Disko tidligere har huset en stor Rensbestand, vides med 
Sikkerhed. Pauz EGEDE har gaaet paa Jagt paa det vi nu kalder 
Lyngmarksplateauet. Og overalt i det nordlige findes der højt til- 
vejrs gamle Renstakker, Jægerskjul og smaa Varder, og ved omtrent 
alle Grave og Husruiner findes Rensknogler og Rester af Vaaben til 
Rensjagt. Ved en gammel Boplads i det indre af Mellemfjord, om- 
trent der hvor Kortet har Navnet Itivdlersuaq, har jeg fundet Rens- 
dyrknoglerne talrigere end Knogler af Sødyr. 
Mandskabet fra det ved Godhavn i 1782 anlagte Hvalfanger- 
Etablissement drev naturligvis Jagt, men disse Folk kom aldrig læn- 
gere end til Sydkysten og til Disko-Fjord. Nord-Disko, Nordfjord og 
Mellemfjord har ikke været beboede i den danske Kolonisations Tid 
og var praktisk talt ukendte indtil sidste Halvdel af forrige Aarhun- 
drede. Traditionen her siger, at Ulvene kom og fordrev Rensdyrene 
fra Øen. Derfor er det som Regel langt sværere at faa Folk med ind 
i Diskos nutildags ukendte Egne, end andet Steds. Paa Nugsuaq- 
Halvø synes Rensbestanden at være nogenlunde stationær, skønt 
den sikkert ikke er stor, hænder det jævnlig, at der kommer Dyr helt 
ud til Kysten, og man maa undres over, at de ikke tit løber over 
Vajgat over til Diskos frodige Dale. I 1901 havde Folk fra Nugsuaq 
set Rensspor ved Bunden af Nordfjord paa Disko. Jeg var der inde 
i 1902 og har været der mange Gange siden, og i det indre af Diskos 
ikke kortlagte Egne har jeg antagelig været videre omkring end nogen 
anden nulevende, men jeg har endnu aldrig haft Held til at finde et 
Rensspor her. 
En nu afdød Mand i Disko-Fjord har fortalt mig, at han i sin 
Ungdom sammen med sin Familie saa store friske Spor, der lignede 
Hundens ved Fjordens inderste Vig ved Kuanersuit. Skønt dette ligger 
saa langt fra beboede Steder og Vejen dertil over Land i Sommertiden 
er saa vidtløftig, at en Tanke om Hundes Færden her alene derved 
er udelukket, havde disse Spor gjort saa stærkt et Indtryk paa dem, 
at de havde forhørt om nogen i Fjorden eller ved Godhavn havde 
savnet Hunde, hvilket ikke var Tilfældet. Da denne Mand var født 
1846, kan der her være Tale om de Ulve, af hvilke een blév skudt i 
Umanaq-Distrikt Vinteren 1868—69. Efter hvad der fortælles her 
oppe, var den anskudt ud for Disko-Fjords Munding, Dagen før den 
blev dræbt. R. Brown, der til den nye Udgave af hans Afhandlinger 
om den grønlandske Fauna i „Manual of Greenland", London 1875, 
har faaet nyere Meddelelser fra J. RRINHARDT og fra sine bekendte i 
Grønland, anfører, (Note |. с. р. 30) at der var set Ulvespor i Juli 
1867 indenfor Tasiusaq ved Claushavn. 
Senere‘* blev set Spor af en Hunulv med Unger, tilføjer REINHARDT 
i Meddelelsen om den i Umånaq-Distrikt skudte Ulv. (Manual of Greenl. 
p. 34). 
