38 Morten P. Ровзи. 
nogle Maal af osteronlandsk Polarulv sammenlignet med Eskimohunde 
fra Gronland og Labrador. 
Polarulv, Ost-Gronland | ] Skovulv, | Jævnt store 
(Canis occidentalis, var. | Eskimo- | Labrador | Eskimohunde, 
albus Sabine) | hund, (Canis | Vest-Gronland M 
| | Labrador | occidenta- | 
Go| oe VOA onl ron lis Rich.)| 73 3 
| | | || | 
Længde: Snudespids—Halerod, cm (115 119 |114 109 | 117 И el | Bean's 115 
| | 280 | 
— Halerod—Halespids, cm .| 33 | 46 | 41 | 44 | 43 | | | 84 35 
Højde: Fodsaal—Overkant af Skul- | | | | | | 
derblad Acne ово соо бочек (aa 216 WRG E73 |185 | 16—81 | he | |) 0 
ee ARE CRETE 35 | 29 | 25 [2051 22| 45 | .. 22 | 55 
fed" | mager?| meget magre? | i god Stand? | 3 i god Stand, ikke fede 
1 efter G. KOLTHOFF: Kongl. Svenska Vetensk. Ak. Handl. В. 36. No. 9. Stockh. 1903. 
? — A.V. MANNICKE: Meddelelser om Grønland. B. 45. Kbh. 1912. 
3 — W.T. GRENFELL: Labrador, the Country and the People. New York 1913. 
“ De to Hunde er de største jeg i Øjeblikket har Lejlighed til at maale. Men der findes større. Den største Vægt, jeg har 
konstateret paa store Hunde, jeg tidligere ejede, var i god Stand 32—35 kg. 
Det er en Erfaringssag, at Hundehvalpe, der fødes om Vinteren 
og ikke faar Beskyttelse mod Vinterkulden, samt Hvalpe, der ikke 
faar tilstrekkeligt og optoet Foder under Opveeksten bliver mindre, end 
man skulde vente efter Forældrenes Storrelse. Dog er dette ikke til- 
strækkelig Forklaring til, at Hundene bliver smaa, thi netop derfor 
soger man jo efter Evne at gore Kaarene for Opveksten gunstige. 
Aarsagen maa snarere skyldes den stærke Indavl, der saa godt som 
uden Undtagelse findes 1 hvert eneste Spand. Virkningen mildnes 
noget ved, at der af hvert Kuld udskydes som Regel Halvdelen, ofte 
flere. For Tiden fremmes Indavlen desuden af Ovrighedsbestemmelser. 
I den Tanke, at man skulde kunne udrydde smitsomme Hundesyg- 
domme i Grønland, har man forbudt overhovedet at indføre Hunde 
til Grønland, og man har ikke ladet sig nøje med at paabyde, at Hunde, 
der agtedes indfort, skulde vere bevislig fri for smitsomme Sygdomme. 
Endvidere maa f. T. Hunde fra Vest-Gronland ikke komme til Angmags- 
salik, Hunde fra Cap York, Upernivik og Proven ikke komme til det 
ovrige Vest-Gronland. Folgerne af disse Bestemmelser vil sikkert vise 
sig, om end langsommere i Vest-Gronland end andet Steds, hvor 
Isolationen er storre. Saaledes har en skotsk Hvalfanger fortalt mig, 
at Hundene hos de nordligste Eskimoer paa Baffin-Bugts Vestside 
er saa degenererede ved Indavl, at der var intet disse Folk hellere 
vilde have end fremmede Hunde, og gerne betalte en gronlandsk 
Hundehvalp med et Bjorneskind. Andet Steds har man da ogsaa en 
anden Opfattelse af, hvordan en Hundestamme skal styrkes. I Labra- 
dor og Alaska krydser man jævnlig Hunhunde med Ulve, ved i Brunst- 
