Om nogle vestgronlandske Pattedyr og Fugle. I—II. 41 
Disko næsten aldrig er islagt i Midten. Ogsaa ud for Udstedet Nug- 
suaq er der som Regel aabent Vand. 
Hunde kan jo hverken i Fart eller Udholdenhed maale sig med 
Ulve eller Rensdyr, men har til Gengæld den Fordel, naar de er for- 
spændt, at en Menneskehjerne bestemmer Vejen for dem. Et Par 
kørte Distancer kan derfor være til nogen Interesse til Sammenligning. 
Jeg har selv en Gang kørt fra Ikerasaq 1 Umanaq’s Distrikt over 
Nugsuaq-Halvø, hvor Pashøjden er adskilligt over 2000 Fod, til 
Qeqertaq, derfra til Mudderbugt paa Disko og over Skansen til 
Godhavn. Rejsen tilbagelagdes i 42 Timer, af hvilke de 14 var Hvil. 
Kusk, Slæde og Læs vejede omtrent 25 kg pr. Hund, Slæden var 
meget letløbende og Føret ekstra godt. Afstanden regnes for 34 Mil, 
men er noget mindre. Men dette er ingenlunde en Rekord, undtagen 
for mig selv. En Grønlænder, som jeg kender, kørte en Gang med en 
Post fra Sarqaq over Ujaragsusuk, Skansen til Godhavn og opgav 
dertil at have brugt 12 Timer, af hvilke to var Hvil. Afstanden regnes 
til 22 Mil og er omtrent rigtig. Denne Mand havde haft let Slæde og 
godt Føre og brugt ti Hunde. En anden Grønlænder kom 16. Februar 
1914 Kl. 7 Aften til Godhavn med et helt Rensdyr, som han vilde 
sælge. Den Vej, han opgav at være kørt, er ca. 22 Mil, han var kørt 
hjemmefra „om Morgenen‘‘. Klokkeslettet vidste han ikke, men det 
kan tilføjes, at Maanen paa dette Tidspunkt var under Horizonten, 
og Solen var kun over Horizonten et Par Timer. Han havde brugt 
8 Hunde og havde ikke haft prima Føre hele Tiden. 
Det forekommer mig, at man efter dette ikke længer kan anse 
det for en Umulighed, at Ulve og Rensdyr skulde være i Stand til at 
løbe over Indlandsisen, men at Rensdyrenes pludselige Til- 
tagen og Ulves pludselige Tilsynekomst netop finder sin 
rimeligste Forklaring ved at antage, at de er komne ad 
denne Vej. 
Disko, Grønland, Januar 1916. 
II. Den store Narhvale-,Sovs“ i Disko-Bugt 
Vinteren 1914—15. 
Naar lungeaandende Sødyr, især Hvaler og Fugle, overraskes af 
pludselig intrædende stærk Kulde med stille Vejr, samler de sig i 
store Flokke i de sidste Vaager i Isen for at aande. Holder Vejret 
sig uforandret, kan de ikke slippe herfra igen. Saadanne i en Vaage 
