Oversigt over Nordboruiner i Godthaab- og Frederikshaab-Distrikter. 117 
den, men gennem en smal og trang Aabning udgyder sit afsmeltede 
Vand i en Ely. Den sydligste af de to førstnævnte Breer skyder sig 
omtrent over til Fjordens vestre Bred, idet den dog lader et smalt og 
grundet Lob paa hojst halvandet hundrede Meters Bredde aabent mel- 
lem Vest-Bredden og den smalle Morænedannelse af Ler, Sand, Grus 
og Sten nedenfor Breen. Gennem dette Lob, som kun kan befares af 
Baade ved Hojvande, men da ogsaa temmelig let, staar Fjordens inderste 
Bugt i Forbindelse med dennes ydre Del (Fig. 40 og 41). 
Mellem de to Breer ligger et hojt og ud mod Fjorden meget stejlt 
Fjæld, der paa Grund af, at dets Beliggenhed mellem de to Isstromme 
og Vandet, benævnes »Nunatak« Her ruger Rider (tretaaede Maager) 
(D. B. teg. 1903.) 
. 41. Udsigt fra Ruingr. Nr. 1 inderst i Taserssuak i Kornok-Fjords Bund. 
o 
D 
v.i Forgr. Gaardens Hjemmemark (Tun). I Baggrunden den inderste Bre. 
h. i Baggr. Indlobet til Taserssuak. Over Pynten der ses den anden Bre. 
og Blaamaager. Den sydligste af disse Bræer er omtrent »dod«, idet den 
afsmelter paa det omtalte smalle Forland; den nordligste derimod kalver 
i Fjorden. De fra samme udskydende Ismasser kan, som Folge af, at den 
sydligste Bree omtrent spærrer Fjorden, ikke komme bort, men strander 
som Regel tæt Nord for Mundingen af det smalle Lob, hvor de da afsmelter. 
Kornok-Fjords Bund, 1 Nærheden af den nordligste Bre, skyder 
ikke nogen storre Bugt mod Vest, saaledes som antydet paa ældre Kort. 
Den ender i en lille Indskæring, som fortsætter sig op mellem de hoje 
Fjælde i en Dal, gennem hvilken en Ely kommer fra Indlandsisen. Nord 
for denne Elv ligger en stor Ruingruppe. 
Kornok-Fjords Vestside begrænses af lave Fjældpartier (»Nük«), 
indenfor hvilke der ligger en Række Soer, hvis Overflader ikke hæver 
sig meget over Havets Niveau. Vest for dette Vanddrag højner Fjæl- 
dene sig betydeligt. Ved den sydligste af Soerne ligger en Ruingruppe. 
