Navnegivning i Gronland. 20 
Som jeg ved en talmæssig Betragtning af Forholdene har paavist, 
er Skikken virkelig 1 Ophør. Dels er det i vore Dage for en Gronlender 
»med lidt Agtelse for sig selv« ikke »fint« at være Eskimo, dels har hertil 
bidraget en ubestemt Følelse hos Befolkningen i Retning af, at Skikken, 
som stammende fra hedensk Tid, vist ogsaa selv var hedensk Vasen; 
saaledes har Faderen A. 28 fortalt mig, at han ikke rigtig syntes om at 
se Datteren C. 30 blive opkaldt. Det er atter næppe Missionærernes 
direkte Paavirkning, der her giver sig Udslag — overfor Folketro for- 
holder denne Paavirkning sig vist lige saa fremmed som Olie overfor 
Vand — nej, det er i Aarhundredernes Lob ved den indirekte Paavirk- 
ning igennem de af Missionærerne uddannede grønlandske Kateketer, 
igennem dansk-gronlandske Ægteskaber o. lign., at en saadan national 
Skik udryddes og viger Pladsen for Kulturens kosmopolitiske Uniformitet. 
Oprindelig grønlandsk (eskimoisk) Navneskik. 
Under Udarbejdelsen af de i det foregaaende meddelte Studier har 
det slaaet mig, at der intetsteds findes offentliggjort nogen samlet Frem- 
stilling af oprindelige eskimoiske Navne, herfra dog undtagen Forteg- 
nelsen fra Angmagssalik, optagen af Johannes Hansen og meddelt af 
Holm (1. с.). Desværre fremtræder denne Fortegnelse ganske ubearbejdet 
for selve Navnematerialets Vedkommende, og den specielle, østgrøn- 
landske Dialekt, den nu afdøde Nedskrivers Ortografi, den typografiske 
Udeladelse af specielt Kendetegn for gutturalt К (i denne Afhandling 
overalt gengivet ved q) m.m. lægger nu ikke helt smaa Hindringer i 
Vejen for en saadan Bearbejdelse. Fru Rink har dog i »Hanséraks Dag- 
bog«, 1900, givet en Oversættelse af nogle af disse omtalte Navne — des- 
værre af flere Grunde temmelig ufuldstændig, bl. å. »paa Grund af deres 
for cyniske Indhold«. Saadanne, Afhandlingen uvedkommende, Hensyn 
maa selvfølgelig ikke ventes iagttagne i det følgende. Jeg har ment 
det rigtigt her at meddele dels de eskimoiske Navne, som findes i den 
ældste Fortegnelse her fra Distriktet (1799), dels de Navne, som findes 
i det tidligere nævnte Eksemplar af Designationen for Umanaq Distrikt 
1867 og endelig de Navne, som endnu (1915) er anvendte som Opkal- 
delsesnavne m. m. i en Del af Distriktet, nemlig foruden de i Skema A, 
B og C allerede meddelte tillige de, der for Tiden er i Brug ved Udstedet 
Ikerasaq og tilhørende Bopladser, ved hvis Tilvejebringelse pens. Assi- 
stent I. Fleischer har ydet mig forskellig Hjælp?. 
1 Blandt andre, hvem jeg er Tak skyldig for udvist Imødekommenhed, maa 
jeg nævne Direktør Daugaard-Jensen, Kontorchef Olsen og Inspektør Lindow, 
hvilke alle i Egenskab af Inspektører for Nord-Grønland har været mig be- 
hjælpelige med Tilvejebringelse af Afskrift m.m. af den ældste, i Inspek- 
toratsarkivet beroende, Designation, Førstepræst Sørensen for velvillig tilladt 
Adgang til Umånaq Præstegælds Arkiv, Førstepræst Ostermann, Mag. 
scient. Porsild, endelig Kolonibestyrer Mathiesen og sidst, men ikke mindst, 
min Hustru for adskillige Vink og Oplysninger til Forstaaelse af specielle 
grønlandske Forhold. 
