Navnegivning i Grønland. 279 
det Verdi: for dets storre eller mindre Udbredelse er det udelukkende 
dets sidste Bærers Betydning for Familien, for Bopladsen, for videre 
Kredse, som bliver det afgørende. 
For os vil imidlertid i Navneforraadet findes afspejlede 
typiske Træk af Folkestammens Liv, og en nærmere Undersøgelse 
af selve Navnematerialet (430 Navne) vil vise os forskellige af de Kilder, 
hvorfra Navnene oprindelig er hentede. 
Den betydeligste Gruppe Navne, godt en Trediedel, viser sig at 
være oprindelige Tilnavne, dannede over en eller anden fremtræ- 
dende legemlig eller aandelig Egenskab hos Navnets første Bærer. Vender 
vi os først til de Navne (14 %), der skylde iøjnefaldende ydre Kende- 
mærker deres Oprindelse, vil vi finde Betegnelser for Farve: gullig, 
sort og graa, for Huld: tynd og buttet, for Vækst: langsomt voksende, 
spinkel af sin Alder, for Holdning: rank, skæv, for karakteristiske Ejen- 
dommeligheder: med smaa Øjne, med lille Næse, med lang Næse, med 
store Tænder, med stort Haar, pluskebet o.s.v. En særlig Gruppe 
skylder mere abnorme Forhold sin Dannelse, saaledes: Krøblingen, kejt- 
haandet, ham med Bylderne, hende med de betændte Øjne. Denne 
sidste Lidelse er særdeles udbredt iblandt Grønlænderinder som f. Eks. 
ogsaa iblandt Lapkvinder, og man kommer uvilkaarlig til at mindes 
Ordene hos Petter Dass i »Nordlands Trompet«: 
»Dog skader dem meget den idelig Røg, 
hos hvilken de ligger i Hylster og Smøg 
Den gør dem surøjet og blinde. 
Blandt 1000 lappiske Kvinder ej een 
man finder, som er uden Øjnenes Meen 
helst dem, der er vorden til Alder«. 
»Surøjet« vilde vist saaledes være en meget træffende Oversættelse ; 
jeg har dog med Vilje overalt undgaaet »Jargon«. Intet vilde være let- 
tere end at anføre en Mængde mærkelige Navne og »pikante« Oversæt- 
telser; jeg tror imidlertid ikke, at man i Virkeligheden vilde komme de 
grønlandske Udtryk og den grønlandske Tankegang væsentlig nærmere 
derved. 
Inden jeg forlader denne Gruppe, skal jeg blot minde om, at vi ogsaa 
i Danmark har talrige Navne af tilsvarende Oprindelse; jeg anfører: 
Brun, Graa(h), Hvid, Schwarz — Lange, Krog (9: krumbøjet), Skel (5: 
skeløjet) og Vind (2: vindskæv, har derimod intet med Blæst at gøre). 
De Sædvaner eller aandelige Egenskaber, som har givet 
Stof til Navnedannelse (20 % af samtlige Navne), falder nærmest i to 
Grupper: Vaner og Dyder (ca. 12 %) og Uvaner og Laster (ca. 8 %). 
Ganske enkelte af nærmest herhen hørende Navne lader sig dog næppe 
indordne under nogen af disse Grupper, saaledes Navnene: som er til 
Spot og som ikke mere paaagtes; der er ogsaa Vaner af ren neutral Ka- 
rakter, hverken Dyd eller Last, som: han, der sover meget ude i fremmede 
Huse, hun, der plejer at have haard Afføring, og enkelte lignende; men 
