Gunbjorns-Sker og Korsoer, 293 
Paa en Strekning af 150 Somil falder Fjeldene stejlt af til Havet fra 
600—900 m Hojde, og Landet er kun tilgængeligt paa enkelte Steder. 
Drivisen blokerer altid Kysten, saa at intet Skib vides nogensinde at 
have været derinde. Hele denne Kyststrækning er fuldstændig blottet for 
udenforliggende Øer, saa at Gunbjorns-Qer umuligt kan have ligget her. 
Hvis Retningen skal opfattes som retvisende, maa der foreligge en 
Misforstaaelse. Bjorn Johnsen har muligvis erfaret det rigtige Forhold, at 
Gronlands Kyst var nermest ved Island i Nordvest, og da han efter gamle 
Fortellinger har ment, at Gunbjorns-Sker maatte vere beliggende det 
Sted, der var nærmest Island, har han antaget, at disse Öerlaaiden Retning. 
Da Erik den Rode 982 som Fredlos blev tvungen til at forlade Island, 
sagde han, ifolge Landnama, 
»— — — at han agtede at søge det Land, som Gunbjern, Ulf Krages Son, 
saa, da han blev forslaaet af en Storm mod Vesten, forbi Island, og fandt Gunbjorns- 
Skær; ——-—— Erik satte sin Kaas lige fra Snefjelds-Næs. Men han kom fra Havet 
ved Midjoklen og det Sted, som kaldes Blaaserk. Derfra tog han langs Kysten 
mod Syd, for at erfare om Landet der var beboeligt.« 
Erik den Rode kom altsaa ikke til Landet ved Gunbjorns-Sker, men 
ved Midjoklen. Jeg kan slutte mig til Евтотзое Nansen’s Identifice- 
ring af Midjoklen (1. с. 5. 222) nemlig, at det er Strækningen Syd for 
Angmagsalik, mellem den store Sermilik-Fjord (6514° Bredde) og Igdlo- 
luarsuk (6334°). Paa denne Strækning træder Indlandsisen saa godt 
som umiddelbart ud til Havet, kun efterladende enkelte Fjelde som Øer 
i den dækkende Is, og udenfor Kysten ligger spredte Øer og Halvøer. 
Dette er den midterste isdækkede Kyststrækning paa Grønlands Østkyst 
overfor Island. Det nordligste Jøkelparti gaar fra Kangerdlugsuak 
(68°) til Kialinek (67°), og det sydlige fra Ikermiut (621/,°) og Syd efter. 
(Se Tavle IV). 
Med Hensyn til Navnet Blaasærk kan jeg ogsaa slutte mig til NANSEN 
(1. c. S. 223), at dette Fjelds Beliggenhed ikke kan bestemmes; muligvis 
er det et Fjeld paa Midjøklen, eller det 2300 m høje Ingolfs-Fjeld, der 
er det kendeligste Fjeld ved Danmark-Strædes smalle Del, eller mulig- 
vis Fjeldet Kalerajuek?, som er et kuppelformet, meget kendeligt Fjeld, 
der ligger der, hvor Kysten forandrer Retning, og ses paa lang Afstand. 
Til nærmere Bestemmelse af Gunbjørns-Skærs Beliggenhed tjener 
endvidere Ivar BAARDSØN's Grønlands Beskrivelse. Denne Mand var 
i det 14de Aarhundrede en lang Række af Aar Forvalter paa Bispesædet 
Gardar. Han skriver:3 
»Item fraa Sneffelznes aff Issland som er stackist till Grønnland 2 dage och 
thou netters seyling rett i vester att zeylle och da liger Gunbiernershier rett paa 
mittveyen emellum Grønnland och Issland thette vaar gammell seylling, en nu 
er kommen is udaff landnordenbotne, saa ner forshreffne sher, att ingen uden liffs 
fare denn gamble leed seyle som her effter hørres.« 
Gr RM TES SØREME OR GER 5209,21 FE Meo; Gre XX; 8: 322. 
