De marine Kridtaflejringer i Vest-Grenland og deres Fauna. 321 
Det Tidsrum, indenfor hvilket Vest-Gronlands kulforende Dannelser 
maa tænkes aflejrede, bliver paa denne Maade betydelig indsnævret, idet 
det i Stedet for — som HEER mente at strekke sig fra Neokom til 
Miocæn, maa antages kun at naa fra Gault til Eocen. Til Trods for 
Aflejringernes store Mægtighed (over 1000m) synes denne Antagelse 
rimeligere, da der intet Steds i Serien ses tydelige Spor af nogen storre 
Afbrydelse i Sedimentationen. For en Fuldstændigheds Skyld skal til- 
føjes, at Arn. Herm (1. c. $. 189) ovenikøbet er tilbøjelig til at antage 
hele Serien for ovrekretacisk; desværre giver han ikke nogen nærmere 
Begrundelse for denne Udtalelse. 
Ш. De marine Aflejringer, deres Fauna og Alder. 
Som berørt i det foregaaende, er Hovedmassen af. de kulforende 
Dannelser efter al Sandsynlighed aflejrede dels i Laguner, dels i Sger 
og rindende Vand. Hist og her træffer man imidlertid Lag, der indeholder 
Rester af en marin Fauna og derfor maa vere afsatte i Havet. 
Spor af en saadan marin Fauna har man fundet paa begge Sider 
af Nugsuak-Halvo. Men om de Lag, hvori den findes paa de forskellige 
Lokaliteter, har samme Plads 1 hele Lagserien eller ikke, er usikkert. 
I det folgende skal meddeles, hvad man ved herom. Vor Viden i saa 
Henseende skyldes i Hovedsagen К. J. У. STEENSTRUP’s Undersøgelser 
(l.c. 1 »Medd. om Grønland«. У. S. 43). 
Paa Disko har man saavidt mig bekendt hidtil kun paa en eneste 
Lokalitet fundet Spor af marine Forsteninger. STEENSTRUP meddeler 
nemlig (»Medd. om Grønland«. У. $. 71), at han ved Asuk i en Sandsten 
i 390 m's Højde fandt en enkelt Tellina med til Dels bevaret Skal. Des- 
værre har det ikke været mig muligt at finde denne Skal i Samlingerne. 
Paa Nugsuak-Halvø er marine Forsteninger ikke sjældne. De er 
fundne paa følgende Lokaliteter: 
Atanikerdluk. STEENSTRUP fandt her i en Højde af ca. 450 m et 
Par ubestemmelige Saltvandsmollusker i en rød, brændt Skifer. Disse 
Forsteninger har jeg ikke set. 
Kingigtok. Herfra foreligger kun et Par Forsteninger af marine 
Mollusker i brændt Skifer. Det vides ikke, i hvilken Højde de er tagne. 
Patoot. Paa denne Lokalitet er der fundet et større Antal marine 
Forsteninger. De er navnlig indsamlede af STEENSTRUP, Prarr og For- 
fatteren. Først nævnte meddeler (»Medd. om Gronland«. У. 5. 66), at han 
fandt mange Eksemplarer af en Avicula i en brændt Skifer i 480 m's 
Højde, og længere nede, hvor Planteresterne var de overvejende, fandt 
han mange Aftryk af Inoceramus-Skaller. I Museets Samlinger er de af 
STEENSTRUP indsamlede Forsteninger mærkede henholdsvis »Patoot a« 
og »Patoot b« Ifølge HEER (»Medd. om Grønland«. V. S.114) skal »Pa- 
toot b« ligge i en Højde af ca. 400 m (1275 Fod) og »Patoot a« længere 
