350 У de IRA 
Arten forekommer i den øvre Del af Fort Pierre Gruppen i De for- 
enede Stater samt i Fox Hills og Fort Pierre Grupperne i Canada. 
Kingigtok: 1 Ekspl. — Patoot: 1 Ekspl. — Ata: 17 Ekspl. 
(deraf 6 tveskallede: 1 fra »Ata ac og 7 fra »Ata ba). — Ekorgfat: 1 tve- 
skallet Ekspl. 
28. Lueina Pfaffi n. sp. 
Tavle VII, Fig. 23. 
Valve rather large, nearly circular, moderately convex. Umbo somewhat 
prominent; lunula oblong, strongly(?) depressed. Margins much curved; posterior 
margin with a sinuosity below, corresponding with a somewhat curved, well-marked, 
deep furrow, which extends from the umbo; behind the furrow the valve is convex, 
but again flattened towards the margin. Somewhat behind the middle of the valve 
there extends another curved, radial furrow, which is much slighter, but yet distinct. 
Ornamentation consists of stronger and fainter concentric lines; somewhat within 
the anterior margin fine, oblique lines are seen, which cross the concentric lines 
a little obliquely. — Height 19 mm., length 20 mm. 
En enkelt Skulpturstenkærne af en Lucina, funden af Distriktslæge 
Prarr, har jeg ikke kunnet henfore til nogen tidligere beskreven Art. 
Skallen temmelig stor, næsten cirkelrund, middelmaadig hvælvet. 
Hvirvlen noget fremspringende: Lunula aflang, stærkt(?) fordybet. Alle 
Randene sterkt konvekse; Bagranden med en Indbugtning forneden, 
svarende til en fra Hvirvlen udgaaende, skarpt markeret og dyb, noget 
buet Fure; den bag Furen liggende Del af Skallen konveks, men dog 
atter affladet yderst mod Randen. Lidt bag Skallens Midte en anden, 
meget svagere, men dog tydelig, ligeledes noget buet Radialfure. — 
Overfladen dækket af stærkere og svagere, koncentriske Linier; noget 
indenfor Forranden et Parti med fine, skraat stillede Linier, gaaende 
noget paa tværs af de koncentriske Linier. 
Hojde 19mm, Længde 20 mm. 
Ata: 1 Ekspl. 
29. Lucina sp. 
Fra Ata og Patoot anfører DE LorıoL 3 Eksemplarer af en Lucina, 
der skal staa L. subundata meget ner. Det ene af Eksemplarerne fra 
Ata er en Nucula, og det andet er i det foregaaende beskrevet som Axinus 
de Lorioli n. sp. Hvad det tredie, meget ufuldstændige Eksemplar (fra 
Patoot) angaar, da viser det stor Lighed i Form med en Skal, som MEEK 
(l. c. 1876; Тау. 17, Fig. 2e) afbilder som en noget afvigende Varietet 
af Lucina subundata. Ligesom denne har det en tydelig Radialfure nær 
Bagranden. I ovrigt er det for ufuldstændigt til en sikker Bestemmelse. 
Patoot: 1 Ekspl. (»Patoot aq). 
30. Lueina sp. 
I den brændte Skifer ved Ata er der fundet et Aftryk af en Lucina, 
der, som det sædvanlig er Tilfældet med de i denne Stenart fundne 
