. r site . N à OR 
De marine Kridtaflejringer i Vest-Grønland og deres Fauna. 351 
Skaller, er bleven noget fladtrykt. Et Eksemplar, sikkert af samme Art, 
foreligger endvidere fra en af de sorte Konkretioner fra Kordlortok 
(Alianaitsunguak). Desværre er intet af de to Eksemplarer godt bevaret. 
Arten har en vis Lighed med L. Pfaffi n. sp., men adskiller sig fra denne 
ved sin større Konveksitet, højere og skævere Form samt ved, at Radial- 
furen paa Skallens bageste Parti er retliniet. 
Ata: 1 Ekspl. — Kordlortok (Alianaitsunguak): 1 Ekspl. 
31. Tellina? Steenstrupi de Loriol sp. 
Tavle VII, Fig. 20 og 22. 
1883. Astarte Steenstrupi DE Lorton, Fossile Saltvandsdyr fra Nord- 
Grønland. S. 208. 
Shell oval, oblique, rather compressed. Umbo small, only slightly prominent. 
Apical angle very great, about 140°. Hinge-margin forming a rather acute angle 
with the anterior margin, which passes evenly into the ventral margin and this 
again into the posterior margin; the ventral and posterior margins highly curved. 
Hinge only imperfectly known; that of the right valve perhaps similar to that 
of some Telline (е. ©. T. donacialis Lam.), showing a long lateral tooth on each 
side of the umbo; cardinal teeth not observed. Ornamentation consists of closely 
situated, stronger and fainter, concentric lines. — Height 22 mm., length 30 mm. 
En Del hyppigst meget ufuldkomment bevarede Stenkærner og 
Aftryk har DE Говтот opfattet som en ny Art og givet Navnet Astarte 
Steenstrupt. 
Skallen skævt oval, temmelig lidt hvælvet. Hvirvlen lille, kun lidet 
fremspringende. Hængselrandens Vinkel meget stor (ca. 140°). Heengsel- 
randen dannende en temmelig skarp Vinkel med Forranden, der gaar 
jevnt over i Ventralranden og denne atter i Bagranden; begge disse 
sidste Rande stærkt buede. Hængslet kun lidet kendt; Hojreskallens 
maaske lignende visse Telliners (f. Eks. T. donacialis Lam.) med en lang 
Sidetand baade for- og bagtil; Kardinaltænderne ukendte. — Overfladen 
med tæt liggende, stærkere og svagere, koncentriske Linier. 
Den bedst bevarede Stenkærne (efter en Højreskal) er 22 mm høj 
og 30 mm lang. 
Hvorfor DE LorıoL har henført disse Skaller til Slægten Astarte, 
er mig ubekendt. Hele Skallens Form, dens formodede ringe Tykkelse 
samt den Omstændighed, at der mangler ethvert Spor efter Kardinal- 
tænderne, der er saa kraftige hos Slægten Astarte, men betydelig spink- 
lere hos Slægten Tellina, synes mig snarere at tale for Tellina end for 
Astarte. Desværre har det ikke været muligt med Sikkerhed at afgore, 
om Kappelinien har haft Bugt eller ej. Indtil videre er Slægtsbestemmelsen 
derfor usikker. 
Ata: 22 Ekspl. (deraf 11 fra »Ata a«, 2 fra »Ata b« 2 fra »Ata AG, 
1 fra »Ata B« og 4 fra »Ata Ce). 
