19 
för sina iakttagelser vid Mentone, det vill säga att myrorna 
visade inga åtbörder, hvilka kunde tydas såsom fruktan, men 
väl en motvilja för det bestrukna stället och ett bemödande 
att undvika det genom att på omvägar kringgå det eller ock 
genom att helt och hållet vända om och korsa det ånyo först 
efter en viss mellantid. Jag dödade engång åtskilliga myror 
på deras stig, men begagnade då i stället för mitt finger en 
slät sten eller en elfenbensbit, att dermed krossa dem. I 
detta fall vände de annalkande myrorna om, likasom förut, 
men med tecken till mycket större fruktan, än då jag helt 
enkelt beströk väggen med fingret. Detta förnyade jag flere 
gånger. HNlutresultatet blef detsamma, som det jag sista vin- 
tern erhöll. De fortforo att komma en eller par veckor, un- 
der hvilken tid jag fortsatte att döda dem; derpå försvunno de 
och sedan dess hafva vi icke vidare sett dem. Det vill således 
synas såsom om dödandet af deras kamrarater med en sten 
eller något annat material skulle åstadkomma den i mitt för- 
sta bref beskrifna verkan, deras försvinnande, under det den 
lukt, handen lemnat efter sig, vore nog att tvinga dem att 
för en tid vända om. Detta fick jag klart för mig af my- 
rornas uppförande redan den första dagen, jag dödade dem, 
ty då vid detta tillfälle några af dem nedifrån nalkades va- 
sen och hunno till öfre randen af hyllan, tittade de öfver 
denna, rusade tillbaka så snart de sågo hvad som händt vid 
vasen, vände derpå igen, men beträdde efter ett ögonblick 
åter den ena nya punkten efter den andra längs kanten, 
dock till sist med samma resultat. Och än mer visade de. 
myror, som befunno sig bland de döda eller döende, tecken 
till fruktan, såsom jag beskrifvit, i det de med största hast 
och tydligt upprörda sprungo från den ena i dödsrycknin- 
garne liggande myran till den andra”, 
Ehuru herr PALMGREN i sitt hus dödat tusendetal vid 
den ofvan omtalade golfkanten, hafva emellertid besöken af 
nya myror på samma väg icke uteblifvit. Måhända verka 
förändrade förhållanden annorlunda på myrornas lefnadsart 
eller hänför sig Mr Hagues berättelse till ett annat species. 
Då denna myra emellertid blifvit ett husdjur äfven hos oss, 
