47 
II:o. Strömmen från atmosferen. 
a) Såväl elektrometriska som galvanometriska under- 
sökningar ådagalägga att det icke är likgiltigt hurudan jord- 
ledning, som användes. Lämpligast synes en amalgamerad 
zinkplatta uti rinnande vatten. 
b) Galvanometer-utslagen hafva för det mesta under 
den rådande fuktiga väderleken tillkännagifvit en ström från 
jorden till 'atmosferen. Denna ström är ytterligt variabel 
och dess variationer karakteriseras af rörelser, hvilka ske 
stötvis, så att nålparet plötsligt stannar för en half sekund, 
därefter rör sig hastigt i ena eller andra riktningen, stannar 
plötsligt för att åter börja hastigt röra sig 0. s. V. 
ce) Eqvationen för galvanometer-utslaget blifver 
TIER 
SIT 1 Ae 
hvarest E framställer elektromotoriska kraften i strömmen 
från atmosferen, e elektromotoriska kraften vid zinkplattans 
beröring med jorden eller här vattnet och BR ledningsmot- 
ståndet i banan. Bland dessa är e konstant, men E och R 
variabla qvantiteter; PR kan dock relativt bestämmas genom 
införande af ett element i ledningen. 
Huruvida BR kan till sitt absoluta värde bestämmas må- 
ste bero af framtida undersökningar, hvilka äro bestämda 
att utföras på Kultala station. 
d) Endast tvänne gånger sedan installationen blef fär- 
dig har luften varit klar under 2 å 3 dagar och bägge gån- 
gerna har strömmen från atmosferen bytt om tecken, d. v. s. 
visat sig gå från atmosferen till jorden. 
Första gången inträffade detta under terminsdagen den 
I November. Under dagen och natten rådde stark vestlig 
blåst. Småningom förminskades det negativa utslaget och 
öfvergick på aftonen till positift, under det att ledningsför- 
mågan ytterst hastigt aftog. Samma afton började ett polar- 
ljus med regelbunden båge i norr, öfvergående småningom till 
blodröda enstaka strålar, hvilka slutligen kl. 12h 30m utveck- 
lade sig till en praktfull corona, som varade några minuter. 
