80 
Monreale planer vill finna en grekisk tillsats till det latinska 
basilikasystemet. De hafva tre kor-absider, men sådana före- 
komma äfven i 1000-talets italienska kyrkor (t. ex. katedra- 
len i Parma); det upphöjda koret och framför allt den bety- 
dande längdrigtningen göra dem till vesterländska basilikor, 
endast att tvärskeppet icke förekommer eller är outveckladt. 
Den byzantinska kyrkoformen försvann med den grekiska 
kulten, utan att lemna något nämnvärdt inslag i de stora 
katedralerna, för hvilka helt naturligt de eröfrarne åtföljande 
presterne angåfvo planen. Det bör också icke förbises att i 
Italien bygnadskonsten hastigt börjat uppblomstra under förra 
hälften af 1000-talet och frambragt innan århundradets slut 
en glänsande basilika-styl (S. Miniato i Florens, domerna i Pisa 
och Parma), och det kan vara förtjent af uppmärksamhet att 
samme Bonannus, som utfört den märkvärdiga bronsporten till 
domen i Pisa, varit verksam äfven för katedralen i Mon- 
reale (uppförd mellan 1174 och 1189), der han uppsatt en port 
af likaså primitiv plastik. Af byzantinosk konst återstod vä- 
sentligen blott mosaikdekorationen, hvilken visserligen ock 
är lika verksam i att ge åt de nämnda kyrkorna det dunkla, 
mystiska utseendet, som hon här, isynnerhet i Monreale, upp: 
träder med en högst oväntad skapelseförmåga. 
Helt annat är deremot förhållandet med den arabiska 
bygnadskonsten; hon gör likaså betydande som varaktiga in- 
satser i normandernes arkitektur på Sicilien, och det är märk- 
värdigt att se huru beredvilligt de byzantinska småkyrkorna 
liksom de latinska basilikorna gåfvo insteg åt arabiska kon- 
struktioner och ornament. Antingen öfverlätos rent af byg- 
nadsplanerna till utförande åt arabiske byggmästare, eller 
funno de grekiske och latinske arkitekterne sådant behag i 
arabernes moskeer och palats, att de derifrån lånade de vig- 
tigaste former, — alltnog, i dessa kristna kyrkor utbreder 
sig ett oroligt, fantastiskt österländskt element, som skiljer: 
dem från allt, som bygdes i Italien eller i det grekiska kejsar- 
dömet. I S. Maria dell Ammiraglio löper utvändigt under 
takbandet ett språkband af arabisk fason, ehuru med greki- 
ska bokstäfver, underrättande om hvem som bygde kyrkan, 
