137 
ehuru företrädesvis blott de i zonen a—c gående vicinal- 
lamellerna äro tydligt utbildade. Deremot öfverensstämma 
Harmotom-kristallerna, hvilka i sin helhet måste betecknas 
såsom rhombiska, äfven om man anser dem utgöras af tvenne 
tvillingsartadt sammanvuxna monokliniska (eller fyra trikli- 
niska) kristaller, med de nämnda anomala barytkristallerna 
äfven i afseende på rigtningen af vicinallamellerna. 
Äfven kristaller hörande till de mera symetriska syste- 
merna, isynnerhet det reguliära, förete en lamellär vicinal- 
streckning, som vanligtvis blifvit tolkad såsom en upprepad 
tvillingsbildning af icke-reguliära, men i förhållande dertill 
mimetiska” kristallindivider, så t. ex. leucit, boracit, anal- 
cim, perowskit. Dessa äfvensom åtskilliga andra: senarmontit, 
fluorit, granat m. 1. hvilkas ytor ofta mer eller mindre tyd- 
ligt visa en med ofvannämnda anomala rhombiska kristaller 
analog vicinal-lamellstruktur, ha dock städse synts mig icke 
kunna tydas annorlunda än dessa nämligen såsom anomala 
reguliära kristaller, en tydning, som äfven bekräftats af Mal- 
lard's och Klein's ofvananförda undersökningar, hvilka visa, 
att dessa kristaller vid sin bildning äro fullt normala såväl 
i yttre som inre afseende, men under sin afsvalning antaga 
en annan icke-reguliär molekularstruktur, detta må nu sedan 
bero på en isomeri eller andra mera tillfälliga yttre orsaker. 
Det torde för öfrigt kunna sättas i fråga, huruvida någon 
enda kristall vid närmare skärskådning vare sig i kristallo- 
grafiskt eller optiskt hänseende skall befinnas vara fullt nor- 
mal d. ä. fullkomligt i öfverensstämmelse med karaktern af 
det system, hvari det kristalliserar, Åtminstone torde så- 
dana idealt utbildade kristaller höra till undantagen. Det för- 
håller sig i detta hänseende härmed såsom med kristallytorna, 
hvilka hvarken till formen eller till läget fullt motsvara ytorna 
hos den s. k. ideala formen. 
Hvad åter beträffar uppkomsten af denna så allmänna, 
icke blott hos de isomorfa kristallerna utan ock hos de full- 
komligt enkla förekommande vicinalstruktur, så synes den 
mig icke kunna bero ensamt på en förening af icke fullt 
likartade molekyler utan måste den tillskrifvas en mera all- 
